Brzo, brzo! Idemo, požurite!
Na sto. Tamo. -Idemo, brzo!
Požurite, ajde!
Polako, polako. Pažljivo. Pazite mu na glavu.
Pazite na glavu.
Jesi li dobro?
Šta je bilo? -Pazi na glavu. Donesite malo vode!
Donesite mi ćebad! -I ćebad, brzo!
Samo da ga zagrejemo i sve će biti u redu.
Evo.
Ne, nemoj da ustaješ.
Bez ustajanja. -Jakove?
Mali Jakove, izvoli.
Pazi glavu. -Bićeš ti dobro, Jakove.
Ostani s nama, Jakove.
Dođi ovamo.
U redu je, Jakove.
Trebaće nam još drva!
Moramo da se osušimo pre nego što se razbolimo!
Bilo je zastrašujuće.
Kako ćemo ikad da se vratimo? -Sigurno ćemo morati.
Treba da ostanemo u Pereji neko vreme. -Pričaćemo posle.
Evo, Jakove, uzmi samo gutljaj. Hajde. Polako, polako. Tako.
Šta ovo znači? -Krvari li još negde?
Andrej, vidi da li mu noga krvari.
Krvarenje ne prestaje, Jakove.
Još jedan gutljaj. Hajde.
Šta to znači?
Još jedan, još jedan. -Ej!
Blagosloven da si, Gospode Bože naš, Care nebeski,
koji si nas posvetio zapovestima Svojim i obavezao da palimo sveće za Hanuku.
A sad, praznik posvećenja počinje.
SEDAM DANA RANIJE
Neka bude blagosloveno ime Gospodnje od sada pa doveka!
Od izlaska sunca do zalaska neka se slavi ime Gospodnje!
Gospod je uzvišen nad svim varvarima, iznad nebesa je slava njegova.
Nakon što je Aleksandar, sin Filipov, Makedonski,
koga neki čak zovu i Aleksandar Veliki,
ali koga mi zovemo Aleksandar...
"Grozni".
Porazio persijskog i midijanskog kralja Darija, nasledio ga je na tronu.
Marš u Grčku! -Borio se u silnim bitkama.
Osvojio tvrđave.
I ubio kraljeve zemaljske.
Jakove!
Nastavio je do kraja sveta i opljačkao mnoge narode.
Oformio je veoma jaku vojsku i vladao zemljama, narodima i prinčevima.
A onda se razboleo,
i shvatio da umire.
Zato je okupio najbolje vojskovođe i razdelio im svoje kraljevstvo.
A onda je umro.
Ne!
Od njih potiče grešno seme Antioha Epifana.
Antioh je mrzeo Izrael i mrzeo je Boga.
Napao je Jerusalim na šabat, znajući da se Jevreji neće braniti.
Ušao je u hram i skrnavio ga zaklavši prase na žrtveniku,
isprskavši svinjskom krvlju i ceo oltar,
i prosuvši svinjsku tečnost na svitke Tore,
koje je pocepao i zapalio.
"Mrzost opustošenja."
Podrhtavaj, zemljo, pred licem Gospodnjim,
pred licem Boga Jakovljevog,
koji stenu pretvori u izvor vode i kremen u zborište vode.
Jao, Marija.
Oduševljena sam.
Hvala ti. -Nema na čemu.
Čoveče! Ovo je tako...
Fino, a? -Fino!
Mislio sam da je savršeno za tebe.
Sviđa ti se, je li?
Matej. -Da?
Ovaj...
Imam nešto za tebe.
To je... Čekaj, imam i ja nešto za tebe.
O, pa onda nam se obojici posrećilo. -Da, izgleda.
Dobro. Izvoli.
Ti prvi. -Ne, ne, ne. Ti prvi.
Nema veze, nema veze. Otvorićemo u isto vreme.
Može. Dobra ideja.
Dobro.
Jao, nova olovka!
Video sam da ti nestaje pergamenta.
A ja sam primetio da koristiš isto pero još od...
Pa, znaš, još iz onih dana, kada si bio, ovaj...
Da.
O, pa dobro.
Hvala ti.
Samo mi je...
Drago što nisam jedini koji ovo zapisuje.
Mislim da je bolje što obojica to radimo.
Slažem se.
Antioh je postavio paganske žrtvenike u svakom gradu u Izraelu
i naterao Jevreje da jedu svinjsko meso i potvrde prelazak iz judaizma.
Ko je odbio, bio je ubijen.
Ali Bog posla borce koje je predvodio Juda Makavejski, još poznat kao...
"Macola"!
Sedam godina su se Makaveji bunili protiv Grka,
desetina pobunjenika protiv šezdeset pet hiljada vojnika.
Dok napokon, pre sto devedeset dve godine ove nedelje...
Nisu uspeli da povrate Jerusalim, unište skulpturu Zevsa u hramu
i ponovo posvete žrtvenik.
Imali su jedan problem.
Našli su nezagađenog ulja samo toliko da menora u hramu gori samo jedan dan.
Ali čudnovato, gorela je osam noći,
pruživši im dovoljno vremena da sprave novu turu čistog ulja.
Zato ovaj praznik posvećenja praznujemo osam dana.
Kraj.
Dragocena je u očima Gospodnjim smrt vernika njegovih.
O, Gospode, ja sam sluga tvoj, sluga sam tvoj,
sin sluškinje tvoje,
ti si raskinuo okove moje.
Tebi ću prineti žrtvu u zahvalnost i prizvaću ime Gospodnje.
S istoka do zapada
Nek slave Gospoda
Sklonište on
Pružiće svim nama vernima
Pod rukama on čuva nas
U dobru i u zlu
Blažen nek je Bog naš
Što nam dade ljubav tu
Bolje je uzdati se u Gospoda nego oslanjati se na čoveka.
Bolje je uzdati se u Gospoda nego oslanjati se na moćnike.
Hajde. -Ajde, Andrej.
Ajde. Tako. -Ajde, Andrej. Usredsredi se.
Ajde.
-Ajde.
Hajde!
Jovane? -Ajde.
Ne, ne, ne.
Ajde. Ajde!
Tako je. Tako je!
Ajde!
Je'n, dva, tri. Zvanično proglašavam Andreja pobednikom.
Osveta sinova Joninih!
Snaga ribolovca.
Šta ti imaš? -Žao mi je, Jovane. Sad je kasno.
Ja ne verujem da je Andrej pobedio. -To ni ja nisam naslutio.
Ljudi, imam nešto da vam saopštim.
Poslednjeg dana praznika, poći ćemo na hodočašće u Sveti grad,
gde ću propovedati.
Svoje učenje.
Je l' to loše? -Odlično je.
Naravno, to je sjajno.
Da, baš smo uzbuđeni. -Biće božanstveno.
Učitelju, poslednji put kad si besedio
pred verskim poglavarima nije bilo ni odlično ni sjajno.
Ne bih rekao da će tvoje učenje biti prihvatljivo
među priznatim sveštenicima u skorije vreme.
Bolje da se pripremimo.
Petre.
Pa, ovo praznično veče nikada neću zaboraviti.
Posebno ovo sad.
Hvala vam svima.
Hvala ti, učitelju.
Ajde ponovo. -Da idemo ponovo?
Da. -To je bilo odlično!
Hoćeš opet da izgubiš? -U redu je, Andrej...
Hoću da ti vratim. -Dobro smo se borili!
Samo ti i ja, nema nikog drugog.
Jedan na jedan. Jedan na jedan. Samo još jednom, ajde. Još jednom.
Ručno izubijana. Prava teleća koža.
Šta bi drugo mogla da bude?
Još sam pod utiskom koliko je Petar pažljiv.
Brzo si se navikao da brata zoveš novim imenom.
Udari me ako ga ne zovem.
Pa, mnogo je bolje od onog kanapa što si imao ranije.
Matej?
Zapisaćeš da mi je brat poklonio ručno pravljeni pojas za praznik posvećenja?
Neću.
Moramo da smislimo šta ćemo dati Tomi.
On hoće samo jedno, a to ne možemo da mu damo.
A to što mu damo će ga podsetiti na to da nema s kim da ga podeli.
Ne možemo da mu ne damo ništa.
Jeste da zvuči patetično, ali lep je gest.
Nešto praktično.
Poput novih sandala.
Ima bolje sandale od svih nas. -Osim od Mateja.
Hvala ti.
Ali njegove su pravljene za stajanje i kočoperenje,
a ne za put koji mi prelazimo svakog dana.
Da, i imam žuljeve.
Ah, Toma. Da.
Toliko pati na drugi način da to ni ne primećuje.
Imamo li dovoljno para za to?
Matej?
Ima li još neki svežanj?
Pitaj Judu.
Dobro.
Želimo Tomi da kupimo nove sandale, za poklon.
Ima biljno štavljene sandale, uvezene sa Kipra.
Da, ali one nisu za pešačenje. -Onda treba da ih trampi.
Tako bi mogao da dobije čak tri para.
Ali odvajamo novac za poklone. -Za priuštive poklone.
Gde je drugi svežanj?
O čemu pričaš? Imamo samo jedan. Od Jovane.
Ne, ne, ne. Mora da imamo još jedan.
U ovome ima samo pola sikela od onoga što je Jovana poslala.
Da, ostalo je u krčmi.
Ima nas dosta i trebaju nam sobe. Kao i hrana i pokloni.
Ne, sračunao sam sve i nešto se ne poklapa.
Znam koliko smo novca imali... -Pa, ja ne znam šta da kažem!
Hoćeš ti da se brineš o novcu?
Zvuči kao da misliš da bi bio bolji.
Ja ne želim da ti preuzmem posao, Judo.
I to je nešto čime ne želim da se bavim.
Ali znam šta znam.
Ako se ja bavim nečim drugim, ne znači da su se brojevi promenili.
Onda možda treba time da se baviš.
Životi vise o koncu, Matej. -Životi?
Naš narod čeka hiljadama godina na ovaj trenutak.
Toga sam svestan. -Na samoj smo prekretnici istorije.
Mesija je konačno ovde, a mi se krećemo nepromišljeno i toliko sporo
da ćemo ostati bez sredstava pre nego što prenesemo njegovo učenje.
Dugujemo celom narodu Izrailja
da budemo pažljiviji sa novcem koji nam je dat za njegovo učenje.
Previše je bitno.
Idemo u grad, Matej. -Dobro, Petre.
Uzeo si novac za poklon od Jude?
Moraćemo da se nagađamo. -Što?
Opet škrtari?
Ne znam.
Sine moj! Rekli su mi da si ovde.
Sluge su otišle kod mesara
po jagnjeću kolenicu za gozbu za praznik večeras.
Hoćeš malo veću pošto se majka namerila da te ugoji?
Neću. Šta god da uzmete će biti dovoljno.
Josife,
je li ovde sve u redu?
Samo moram da završim misao.
Kome to pišeš?
Neću da zabadam nos.
Ako ti tražim hleb, da li bi mi dao kamen?
Šta? -Ako zatražim tvojim slugama što idu na tržnicu
da mi donesu ribu, da li bi im rekao da mi donesu zmiju?
Ovo je suludo. -Odgovori mi.
Nikada. Ti si mi sin.
"Ako, dakle, vi, budući zli, znate dobre darove davati svojoj deci,
koliko će više dobra Otac vaš koji je na nebesima dati onima koji ga mole?"
"Vi, budući zli?" Je l' ovo zagonetka?
Objasni mi. -Čuo sam ovo od jednog učitelja.
Ako tražite Boga, rekao je:
"Molite, i daće vam se. Tražite i naći ćete.
Kucajte, i vrata će vam se otvoriti."
Gospod neće kriti svoje glasnike od nas samo ako imamo oči da ih vidimo.
Spavaš li dovoljno?
Jer su ti oči zakrvavljene.
More me misli koje je teško objasniti.
Naći ćemo ti pomoć. Sigurno neko od sveštenika može...
Ne diži ruke od mene, oče!
Šta kažeš? -Molim te.
Kao što delovi propovedi koju sam ti ponovio kažu, kako i ti sam kažeš,
ja sam ti sin, i tražim ti samo jedno...
Ne diži ruke od mene.
Kako god prošlo Veliko veće,
veruj mi da volim Boga celim bićem i da ću mu uvek biti veran.
U to nikada nisam sumnjao.
Čak i kad te nisam u potpunosti razumeo, nisam sumnjao.
Čak i kad nisam podržavao tvoju odluku da odeš na sever, nisam sumnjao.
Znam da sam tada bio grub prema tebi,
ali u srcu znam da je to što si uradio plemenito.
A u sebi, ponekad...
Samo ponekad, poželim da nisam uvek
išao linijom manjeg otpora kroz život.
Ničime nisam zaslužio takve tvoje reči. -Jesi ih zaslužio.
Bićeš uz mene? -Naravno.
Uvek.
Ja ću...
Moraš da završiš to pisanje.
Ostaviću te na miru.
Hvala ti, oče.
Naravno.
Tomo, oćemo do tezge sa balzamima?
Ponestaje nam sapuna.
To nam nikad ranije nije smetalo. -Zato i jesam tebe pitao.
Ja o tim finim stvarima ništa ne znam.
Znaš, Eden kaže da nemam čulo mirisa i ukusa.
Je l' to istina?
Nije.
Kaže da ne znam kako se stvari zovu ili ih zovem pogrešnim imenom.
Hoću da joj pohvalim kuvanje i kažem da je nešto slatko,
a to jelo ne bi trebalo da bude slatko.
A mislio sam da je ukusno.
Šta bi rekao da je ovo?
Ne znam. Recimo, neka vrsta cveta?
To je trava.
Bio si blizu.
List kedra i bosiljak. Limun.
Nisam bio blizu. Samo glumiš finoću.
Mislio sam da smo došli po sapun.
Tomo.
Kako se osećaš?
Praznik je.
Ali mi nisi odgovorio.
Praznujemo praznik posvećenja.
Treba da se osećam zahvalno, ja mislim.
Koga briga kako treba da se osećaš?
Makaveji su svrgnuli Grke da bismo mi bili živi, a ne drevne lutke.
Onda se osećam užasno.
Hvala ti.
Hvala mi? -Da.
Na istini. Od nečega mora da se počne.
Ono što me zanima jeste kada će prestati.
Dođe li trenutak kada se ne osećaš užasno?
Kad imamo nešto bitno da učinimo, to mi skrene misli.
Ako mogu samo da razmišljam o onome što radim, dobro sam.
Ali pored toga...
Kad je mirno, sve me samo...
Boli.
Ti znaš?
Vidi, ja nisam upoznao osobu koju sam izgubio.
Rama mi je ispričala za Edenin pobačaj.
Žene, one pričaju jedna sa drugom o tim stvarima.
Rekla ti je i za mene?
Nije morala.
Bio sam na čamcu, sećaš se?
Nisi bio suptilan. -Da.
Ne znam značenje te reči.
Sećaš se šta mi je rekao na moru?
Da dopušta iskušenja jer ona pokazuju iskrenost naše vere i ojačavaju nas.
Po cenu nečijeg života?
Isto sam se pitao dok mi je bilo najgore veruj mi, a od toga mi je bilo još gore.
To ne znači da je pogrešno. -Nije pogrešno pitati se,
ali postaje pogrešno kad ne prihvataš odgovor.
Samo ne mogu da razumem zašto nije pomogao Rami.
Videli smo čuda koja On čini.
Hoda po vodi, umnožava hranu,
ima moći koje niko nikada pre Njega nije ispoljavao.
Zašto nije mogao da spreči da bude ranjena,
ili da zaustavi vreme pre nego što je umrla, ili da mi je vrati?
Kad počnem o tome da razmišljam,
vratim se na ono što je Gospod rekao kroz proroka Isaiju.
"Jer misli moje nisu vaše misli niti su vaši putevi moji putevi, veli Gospod."
Znaš, on može da stvori svet u kome nemamo slobodu volje
i u kom ništa ne polazi po zlu.
Ali to je, očigledno, budućnost. Nije sadašnjost.
Nemoj da se hvataš za reči proroka, Petre.
Znam i ja iste te reči.
Ali da li su ti pomogle?
Izvoli. Ovaj je za žene.
Karanfilić? -Ne. Ulje lavande.
I ova dva za muškarce.
Dobro. Ovo znam. Mahovina.
Vetiver i bosiljak.
Možda sam izgubljen slučaj.
Apsolutno.
Jaire?
Dođi.
Od Josifa iz Jerusalima. -Hvala, Judo.
Ne nama, Gospode, ne nama, već imenu svom slavu daj,
zbog blažene milosti svoje i istine svoje.
Zašto da govore varvari: "Pa gde je Bog njihov?"
Naš Bog je na nebesima i sve što poželi, on učini.
Znaš, milo mi je što vidim Tomu kako se smeje.
Ma, niste morali.
Rekao si da te bole noge, a? -Da, stalno imam žuljeve.
Da, a vidi ovo. -Stvarno su divne. Mnogo vam hvala.
Ovo ide oko pete. I onda se ne mrda.
Da. Da možemo brže da hodamo? -Trake su baš...
Hvala vam. Ovo je divno. Sveža koža.
Obavije ti stopalo. Biće udobno.
L'chaim, a? -L'chaim.
Hvala vam.
Ali kad budemo imali pravu...
Izvinite? -Da?
Izvinite što prekidam. -Nema problema.
Neko je danas ostavio ovu poruku sa druge strane Jordana za Vas.
Mnogo ti hvala. -Naravno.
Ko je ovo smislio? -Pa tehnički, Jakov...
Ja sam smislio. -Hvala, Jakove.
Uvek. -Ali svi smo se složili.
Naravno. -Matej se pobrinuo za novac.
Hvala, Matej. Mnogo mi znači ovo. -Petar ti je odvlačio pažnju.
Šta je bilo?
Učitelju, jesi li dobro?
Vesti iz Vitanije.
Lazar je bolestan.
Bolestan? Kako bolestan?
Veoma bolestan. -Šta? Pa, sad smo bili s njim.
Ne bi on pokazao da nešto nije u redu.
Šta nije u redu?
Lazar je ozbiljno bolestan.
Treba da odemo do njega?
Ne, ne sada.
Ova bolest ne vodi u smrt.
Prijatelji,
mislim da sam ja za večeras završio.
Ali vi, molim vas, slobodno nastavite.
Uživajte.
Šalom. Šalom.
Što ne bismo...
Andrej, oćemo još jednu pesmu, a?
Mali Jakove, tvog glasa nikad dosta. Ajde.
Pa, što i žene ne uključimo u ovu?
Da. -Ne, ne, ne.
Da, pesma Mirjam.
Da, to mi treba. -Zapevajmo.
Molim vas, dame, učinite nam. -Molim vas.
Moraćete da me naučite. -Dobro.
Ide ovako. Marija, možeš li da pevaš?
Pevaću
Gospodu
Jer se proslavi
Odlično.
Slavno
DAN PETI
Dobro.
Imam ideju.
A da postavimo mesta za prilog u svakom mestu koje posetimo?
Ko bi se starao o tom novcu i kako bi nam ga slali?
Gde god da smo bili,
Isus je sa nekim ostvario posebnu povezanost, pa i sa stotinu njih.
Uzeli bismo novac kad dođemo. -I dalje ne razumem.
Zadužićemo osobu u svakom mestu koje posetimo da ovo proširi svima
koji veruju u učitelja.
Možemo da im kažemo da mogu da pomognu Mesiji ako žele,
tako što će skupiti prilog da ima dovoljno sredstava kad opet dođe.
Kako ćeš da proceniš kakvi su i da im veruješ?
Pitaćemo narod. I pisma preporuke.
Da, ali da Isusa brine novac,
zar ne misliš da bi tako nešto već uradio?
Da smo već uradili ovako nešto
ne bismo sada mi vršili i sejali pšenicu.
Mogli bismo da kupimo brašno na pijaci.
Ja, na primer, uživam u tome što učim kako se brašno pravi.
Fizički rad prija kad si dugo sedeo zaludan, zar ne, Matej?
Niko? Ja...
Stvarno? -Pre smo kupovali brašno na tržnici, Judo.
Sad prosto više nije tako.
Što kaže kohelet:
"Sve ima svoje vreme i sve pod nebom ima svoje vreme."
Sad je vreme da sami pravimo brašno.
Delujete uzbuđeno, a? -Molim te, hvala.
Za Petra. -Hvala. Izvoli.
Jesmo svima dale?
Bilo je zabavno. -Da, jeste.
Jeste. Dosta koraka.
Mogu li sad da jedem? Dobro.
Da, ja mislim.
O, hvala ti. -Ništa.
Ja sam malo razmišljao o onome što si predložio. -Sviđa ti se?
I ja sam imao ideju, pre koju sedmicu. -O prikupljanju za crkvu?
Pa, sebi sam govorio da je o tome.
A, misliš kad ste Jakov i ti tražili da...
Da sedimo sleva i zdesna? Da.
Vidiš, tražili smo šta smo hteli na osnovu sopstvenog poimanja
i sopstvenih ambicija.
Nije bio srećan.
Ne samo da nije bio srećan nego smo mu slomili srce svojim nerazumevanjem.
Misliš da ovo radim zato što ne razumem?
Pa, to je tvoja ideja.
Zar ne želi da budemo kreativni,
da mislimo kritički, da koristimo darove koje nam je Bog dao?
Vidi, sa njim sam još od pre nego što je objavio ko je
i još uvek toliko toga ne razumem.
Nisam uobražen.
Samo tražim da razumem.
Hoću da smanjim napetost i nesigurnost oko novca,
da bismo mogli da se bavimo građenjem Carstva zbog kog je on ovde.
Vidi, Judo, ne osporavam tvoje namere.
Šta treba da radim, Jovane?
Pitaj njega.
Papo! Mabe! Sunčice!
Oslovljava ih po imenu.
Meni su ovce i pastiri na umu.
Imaš li ti šta?
Sve što želim jeste da vidim tvoje Carstvo.
Pa, to je...
To je dobar početak razgovora.
I ja ti to želim.
Želim to i ostalima.
I želim da uklonim sve prepreke na putu do toga.
Kakve prepreke?
Ograničenja. Zidove.
Šta god da si zamislio, i znam da ja to ne mogu ni da pojmim,
ne želim da te u tome ikada sputava nedostatak sredstava.
Rekao si da budemo bezazleni kao golubovi, ali i mudri kao zmije.
Zar ovo nije mudrost?
Potrošili smo Jovanin prilog?
Ma, nismo.
Ali blizu smo zbog praznovanja i svih poklona.
Mislio sam da postavimo mesta za prilog po mestima u koja idemo...
U pravu si.
Moja zamisao za ovaj svet je veća nego što misliš.
Hoću da pažljivo slušaš moju propoved sutra.
I sve što se bude dešavalo.
Sve što budeš osetio u sebi.
Jaire!
Prva tura ulja, stigla dan ranije.
Ide brže nego što smo mislili. -Zavedeje. Molim te, uđi u kuću.
Ja... Ali, ulje.
Pusti ulje na čas, poslaću nekoga po njega.
Hitno je.
Jesu moji momci dobro? Šta je bilo?
Rabin Josif, koji je otišao u Jerusalim za Veće, sećaš ga se?
Naravno -Otkrio je zaveru.
Malu grupu fariseja koja vodi odbor za proširenje Virsaveje
iz Edoma u Judeju. -Šta?
Hoće da pogube Isusa, da bi skrenuli pažnju na sebe.
Kakve veze ima Isus sa zemljištem oko Virsaveje?
Nikakve.
Veruj mi, znam ove ljude još otkad sam bio u Jerusalimu,
i siguran sam da ne znaju ništa o njegovom učenju.
Ovo je skroz politički, samo da bi progurali svoje ideje međ' narod.
Po kom osnovu bi to uradili?
Znam da je poslat edikt iz Jerusalima, ali ne smrtna presuda.
Niti išta blizu.
U Tori ima odlomaka
koji nalažu smrtnu presudu za lažno proricanje i kršenje šabata.
Uhvatiće se za bilo šta.
Za jednu grešku. -Mnogo ljudi krši šabat.
On nije kao drugi ljudi, Zavedeje.
Situacija je napeta. Isus je postao i te kako sporna ličnost.
On je Mesija. -Ne onaj kog oni traže, izgleda.
Svakako ovde nije reč o Isusu.
Njih vode njihovi planovi i ambicije. Postali su surovi.
Ne mogu surovošću protiv onoga što je Isus.
Neće ga to omesti.
Ne znam, Zavedeje. -Kako to misliš, ne znaš?
Moramo da javimo tvojim sinovima o ovakvoj pretnji.
Ovo se tiče njih koliko i nas.
Može li sinagoga da pošalje glasnika? -Ne. Ne, to je opasno.
Veliko veće ima uši i oči svuda,
posebno ovde, s obzirom na njegovu istoriju u Kapernaumu.
Ko nam je od poverenja?
Šta?
To je samo koji dan. Najviše sedam.
Šta ovde piše?
Jair je napisao pismo predstavljanja svojim starim kolegama
u odboru za nabavke i održavanje Hrama u Jerusalimu.
Svetog? -Zar bih pričao o nekom drugom?
Potvrdio je da je ulje vrsno i pogodno za korišćenje u svetim obredima.
Zave, ovo je neverovatno! Kakva čast! Tvoje ulje u Hramu?
Dok sam u Judeji, otići ću do Jakova i Jovana
i ostalih da prenesem Isusu poruku.
Poruku?
Ne brini, ljubavi.
Imaj vere u Boga.
Budi pažljiv.
Daj da pošaljem momcima nešto hrane. -Nema vremena. Šalom, šalom, Solomija.
Pa, ako ne mogu da im pošaljem hranu, bar im reci da ih volim!
Reći ću im.
O, Gospode, spasenje nam daruj!
O, Gospode, molimo ti se, uspeh nam daruj!
Neka je blagosloven onaj koji dolazi u ime Gospodnje,
blagosiljamo vas iz doma Gospodnjeg!
Bog je Gospod koji nas je obasjao svetlom svojim.
Amin.
Šta ti je?
Poslednji put kad je Isus propovedao u narodu, završilo se tragedijom.
Idemo.
Da. Dobro.
Izvolite. -Hvala vam puno.
JERUSALIM Isus je Mesija
Slušajte pažljivo.
Onaj koji ne ulazi u ovčiji tor na vrata nego prelazi s druge strane,
taj je lopov i razbojnik.
A ko ulazi na vrata, pastir je ovcama.
Ovce slušaju njegov glas, i svoje ovce zove po imenu i izvodi ih.
Kad sve svoje ovce istera, ide pred njima
i ovce idu za njim jer znaju njegov glas.
Jesi li ga viđao ranije? -Ne.
Za tuđinom neće ići, nego će bežati od njega
jer ne poznaju glas tuđinaca.
Ja baš nisam siguran da sam ispratio.
Da, umesto te stilske figure, možeš li da kažeš malo prostije?
Želimo da razumemo.
Ovo je važno.
Ja sam vrata za ovce.
Svi koji su došli pre mene kradljivci su i razbojnici,
ali ih ovce ne poslušaše.
Idi po Osema. -Ja sam vrata.
Dobro, dobro.
Ako ko uđe kroz mene,
biće spasen, ulaziće i izlaziće, i pašu će nalaziti.
Kradljivac dolazi samo da ukrade, zakolje i upropasti.
...Ne možemo da pričamo.
Uzeto je samo pet svetih knjiga. To je to. Ništa više.
Psalmi. David. Ja... -David nije Tora.
To nije Sveto pismo, razumeš?
Nema šanse da ćemo na ovom svetu ikada više...
Može li tako? -Šta?
Dobro. Dobro.
Ja sam došao da imaju život i da ga imaju u izobilju.
Ja sam dobri pastir.
Dobri pastir polaže svoj život za ovce.
Onaj koji je najamnik, koji nije pastir,
kome ovce ne pripadaju... -Pođi sa mnom.
Gleda vuka kako dolazi... -Idemo.
Te ostavlja ovce i beži, a vuk ih grabi i rasteruje.
On beži jer je najamnička ruka i ne mari za ovce.
Ja sam dobri pastir
i znam svoje, i moje ovce poznaju mene
kao što Otac poznaje mene, i ja poznajem Oca,
i polažem svoj život za ovce.
Poklapa se sa opisom čoveka kog tražimo.
Znate li ko je? -Još uvek ne. Tebe sam čekao.
Imam i druge ovce, koje nisu iz ovoga tora.
I njih treba da dovedem, pa će slušati moj glas.
"Druge ovce, koje nisu iz ovog tora." Da li misliš na nejevreje?
I biće jedno stado, jedan pastir.
Zato mene Otac ljubi,
zato što ja polažem svoj život da ga opet uzmem.
To nije istina. Nema vaskrsenja.
Ne onog koje smrtnik sam sebi može da pruži kad jednom premine.
Moramo nešto da uradimo. -Samo pažljivo slušaj, Judo.
Neko pod hitno mora da ode kod Šamaja! -Nije tu zbog praznika.
Kako da slušamo pažljivo kad ga ovi ljudi prekidaju i vređaju?
Isus nije pojasnio na šta da obratimo pažnju.
Niko ga ne uzima od mene, nego ga ja sam od sebe polažem.
Imam moć da ga položim, a mogu i da ga opet oduzmem.
Ovaj nalog sam primio od svog Oca.
Učitelju, šta znači "nalog"? -Tvrdiš li da si Sin Božiji?
Odgovori mi! -Ko je tvoj otac?
Hoćete da ućutite? Pokušavamo da čujemo svog učitelja.
Ovo nisu reči jednog verodostojnog učitelja nego demona u njemu.
Dobro upamti. Zažalićeš što si to rekao. -Pazi šta pričaš.
Obraćaš se članu Velikog veća.
Judo, vrati se ovamo. Propuštaš najbitnije.
Ja... -Ovamo.
Nisam video njegovo lice kada smo posetili Dekapolis,
ali Isus iz Nazareta je čovek koji je tamo lomio hleb sa bezbožnicima.
Za jeretika iz Šamajevog kanona piše da dobro govori i da je izvrstan učitelj.
Ovo je trabunjanje ludaka. -Ili nekog đavoimanog.
Ako jeste đavoiman, moramo da ga odstranimo od hrama!
Nečisti! -Šta podrazumeva pod "moj otac"?
Ne bih rekao da priča o Bogu kao prorok Isaija:
"Sad, Gospode, ti si otac naš. Mi smo glina, a ti lončar naš."
To "mi" jeste Izrael? Svi smo Božija deca.
O kom onda "ocu" on priča? -Šamaj nagoveštava da on tvrdi da je Mesija.
Prošli put sam zakasnio.
Ali ovoga puta neću.
Ti!
Ti si Isus iz Nazareta, nisi li?
Dokle ćeš nam mučiti dušu?
Ako si ti Hristos, kaži nam slobodno. -Rekoh vam, pa ne verujete.
Kad? Kad si nam rekao? -Bogohulniče!
Dela koja ja činim u ime svoga Oca svedoče za mene.
Šta podrazumevaš pod "svojim ocem"?
Ali vi ne verujete jer niste međ' mojim ovcama.
Izgovaraš takve strahote među stubovima trema Solomonovog?
Zar nemaš srama? -Moje ovce slušaju mi glas,
i ja ih poznajem, te idu za mnom.
Upravo je rekao da je Hristos i da mu nismo verovali!
Ovo bogohuljenje je dovoljno da dobije smrtnu kaznu,
a još se nalazimo i na tlu hrama.
Kamenje! Treba nam kamenje!
Šta? Kamenje?
Dajem im večni život, pa neće nikada propasti,
niti će ih ko oteti iz moje ruke.
Niko ne daje večni život.
Pročistićemo ovo mesto od tvoje jeretičke skrnavštine.
Učitelju, možda treba...
Moj Otac, koji mi ih dade, veći je od svih,
i niko ne može da otme iz ruke moga Oca.
Ja i Otac jedno smo.
Ne! Ne! Stani!
Stani! Prestanite!
Ne! Jakovljeva glava!
Pokazao sam vam mnoga dobra dela od Oca.
Za koje od njih bacate kamenje? -Dobra dela?
Za dobra dela te ne zasipamo kamenjem,
nego zbog hule na Boga, što se ti, kao čovek, gradiš Bogom.
Kažete da hulim na Boga što sam rekao da sam Sin Božiji?
Mojsijev zakonik nalaže da onaj koji to izgovori bude kažnjen smrću.
Ne znate vi ništa o Mojsijevom zakoniku.
Straža! Dovedite stražu iz hrama!
Uhapsite ga!
Dosta! Povucite se!
Stani! Stanite!
Ej! -Nemojte! Stanite!
Ako ne činim dela svoga Oca, ne verujete mi.
Verujte delima, da saznate i poznajete
da je Otac u meni i da sam ja u Ocu.
Dosta! Povucite se! Povucite se!
Bež'te! Bež'te! -Povucite se!
Zašto bežimo?
Imamo njega. Što ne uzvratimo? -Posle, Judo.
Bež'te. Bež'te svi s puta.
Ljudi, siđite sa puta. -Ajde, ajde, ajde.
Ajde! Idemo! -Ljudi, idemo!
Idemo, idemo.
Hajde. Idemo!
Ovamo!
Hajde. Idemo!
Brže, brže!
Polako! -Idemo!
Jovane! -Idemo!
Brzo, brzo. Požurite.
Na sto. Ovamo. -Beži, beži!
Idemo, brže!
Hajde, brže.
Polako. Pažljivo. Pazite mu na glavu.
Pazi na glavu. Donesite malo vode!
Donesite mi ćebad i vodu! -Donesi i ćebad!
Samo da ga zagrejemo i sve će biti u redu.
Evo. -Samo lezi.
Ne, ne, nemoj da ustaješ. Bez ustajanja.
Mali Jakove, izvoli.
Pazi mu na glavu. -Dobro.
Jakove.
Dođi ovamo.
Bićeš ti dobro, Jakove. -Trebaće nam još drva!
Moramo da se osušimo pre nego što se razbolimo!
Bilo je zastrašujuće.
Kako ćemo ikad da se vratimo? -Sigurno ćemo morati.
Treba da ostanemo ovde u Pereji neko vreme. -Pričaćemo posle.
Evo, Jakove, uzmi samo gutljaj. Hajde. Polako, polako. Tako.
Šta ovo znači? -Krvari li još negde?
Andrej, vidi da li mu noga krvari. -I dalje krvari.
Krvarenje će prestati vremenom. -Bićeš ti dobro, Jakove.
Još jedan, još jedan. -Ej!
Šta se dešava?
Zavedej je.
Oče, šta se dešava? -Ti mi kaži. Natopljen si i krvav.
Jakove! -Oče.
U redu je. Polako. -Oče, dobro sam.
Dobro je.
Nije mu ništa. Samo je dobio udarac u glavu. Krvarenje se usporava.
Mislim da je dobro, čuješ? Počeo je da nam odgovara. Deluje dobro.
Napali su nas.
Odgovara, trenutno je dobro. -Dobro.
Dobro sam. -Ali glava ne prestaje da krvari.
Samo nastavi da govoriš. -Udarili su ga u glavu.
Krvarenje polako prestaje.
Lazar je mrtav.
I mislim da prestaje. Sad je počelo da prestaje na vrhu...
Ljudi, ljudi!
Marija, šta je?
Lazar je umro.
Blagosloven bio pravi sudija.
Kako se to desilo?
Petre, rekao si nam, učitelj je kazao...
Učitelju, neka ti Gospod da utehe među ožalošćenima iz Siona i Jerusalima.
Ali zar nsii rekao da se od njegove bolesti ne umire?
Ići ćemo preko Jordana nazad u Judeju.
Ravi, sad su Judejci tražili da te ubiju kamenjem.
Kamenjem? -Tako se ovo desilo.
I opet ideš tamo? -Nije bezbedno, učitelju.
Učitelju, možda ne treba odmah da se vraćamo, možda to budu cenili.
Naš prijatelj Lazar je zaspao,
nego idem da ga probudim.
Čekaj. Samo je zaspao?
Učitelju, o čemu pričaš?
Šta piše u poruci? -Ako je zaspao, ozdraviće.
Nema potrebe da te ugrožavamo. -Zaspao kao ona devojčica?
Jakove! -U poruci piše "mrtav".
Učitelju, kaži nam šta planiraš.
Lazar je umro,
i zbog vas se radujem što nisam bio onde,
da poverujete.
Daću vam čvršći temelj na kom će počivati vaša vera.
Učitelju, pre minut si nam rekao da je zaspao.
Siguran si da si dobro? -Kakve veze ima njegova smrt sa verom?
Pođite sa mnom...
I videćete.
Svi obucite suvu odeću.
Sunce će uskoro izaći.
Ništa ne razumem.
Ako se već vraćamo u Judeju, onda idemo u Lazarevu kuću.
Da i mi pomremo s njim.
Kako si ovo dozvolio? -Sve je u redu.
Jovan i Zi nisu mogli da te zaštite od svakog kamena.
Gde te tačno boli?
Svuda me boli.
I unutra i spolja.
I ja osećam bol unutra.
Zašto?
Zato što si pažljivo slušala.
Pokušaj da se pridigneš. Hajde.
Možeš da hodaš?
Došao sam dovde, zar ne? -Mislio sam sam.
Mi smo te držali.
Što si vikao na mene pre minut?
Krenuo si da pričaš o... -Momci, momci.
Moram nešto da vam kažem.
Je l' majci nešto?
Nisi rekao što si došao nenajavljeno čak ovamo.
Nismo smeli da rizikujemo da presretnu glasnika.
Šta? -Koji "mi"?
Ovo se desilo u Jerusalimu?
Ko stoji iza toga? -Verski poglavari.
Pokušali su da ga kamenuju i uhapse.
Po kom osnovu? -Uobičajeno.
Bogohulnik. Lažni prorok.
Je l' delovalo isplanirano?
Nije. Nekako su nam se približili i čuli Isusovu besedu.
Jairu je stiglo pismo od izvora sa Velikog veća.
Ovo što vam se desilo...
Postaće još gore.
IZABRANI