Äkkiä nyt!
Pöydälle. Siihen. -Äkkiä!
Vauhtia!
Varovasti. Varokaa hänen päätään.
Oletko kunnossa?
Mitä tapahtui? -Varokaa päätä. Hakekaa vettä!
Antakaa huopia! -Ja huopia!
Lämmitetään hänet. Ei hätää.
Tässä.
Älä nouse pystyyn. -Jaakob?
Pikku-Jaakob, ota.
Varo hänen päätään. -Kaikki hyvin, Jaakob.
Sinnittele.
No niin.
Ei hätää, Jaakob.
Tarvitsemme lisää puita!
Vaatteet pitää kuivattaa, ettemme vilustu.
Se oli kammottavaa.
Miten voimme ikinä palata sinne? -Varmasti on pakko.
Pysytään toistaiseksi täällä Peraiassa. -Puhutaan siitä myöhemmin.
Jaakob, ota vielä siemaus. Varovasti. Kas noin.
Mitä se tarkoittaa? -Vuotaako muualta verta?
Andreas, katso hänen jalkaansa. -Verenvuoto ei tyrehdy, Johannes.
Mitä tapahtuu? -Mitä tämä tarkoittaa?
Yksi vielä. -Hei!
Siunattu olet sinä, Herra Jumalamme, maailmankaikkeuden valtias, -
joka olet pyhittänyt meidät käskyilläsi ja määrännyt sytyttämään hanukkakynttilät.
Niin alkaa temppelin vihkimisen muistojuhla.
SEITSEMÄN PÄIVÄÄ AIEMMIN
Siunattu olkoon Herran nimi nyt ja iankaikkisesti.
Auringon noususta sen laskuun saakka olkoon Herran nimi ylistetty.
Herra on korkea, kaikkien kansojen valtias, -
yli taivaitten kohoaa hänen kirkkautensa.
Kun Aleksanteri, Makedonian Filippoksen poika, -
jota jotkut kutsuvat Aleksanteri Suureksi, -
mutta me kutsumme Aleksanteri...
"Pahimmaksi."
...oli kukistanut Persian kuningas Dareioksen ja meedialaiset, -
hänestä tuli seuraava kuningas.
Painu takaisin Kreikkaan! -Hän soti monta taistelua.
Valloitti linnoituksia.
Ja teurasti maailman kuninkaita.
Jaakob!
Hän eteni maailman ääriin ja ryösti monelta kansalta.
Hän kokosi hyvin vahvan armeijan ja hallitsi maita, kansoja ja ruhtinaita.
Sitten hän sairastui -
ja ymmärsi kuolevansa.
Niinpä hän kutsui eniten kunnioittamansa sotapäälliköt -
ja jakoi valtakuntansa heidän kesken.
Sitten hän kuoli.
Ei!
Heistä periytyi yksi syntinen juuri, Antiokhos Epifanes.
Antiokhos vihasi Israelia ja Jumalaa.
Hän hyökkäsi Jerusalemiin sapattina tietäen, etteivät juutalaiset sotisi.
Hän meni temppeliin ja häpäisi sen teurastamalla sian alttarilla, -
roiski sen verta kaikkein pyhimpään -
ja kaatoi nesteet toorakääröjen päälle, -
ja sitten kääröt revittiin ja poltettiin.
"Hävityksen kauhistus."
"Vapise, maa, Herran edessä, -
Jaakobin Jumalan edessä."
"Hän muuttaa kallion kosteikoksi, avaa kivipaadesta vesilähteen."
Voi, Maria.
Ihana.
Kiitos. -Ole hyvä.
Se on niin...
Eikö olekin kiva? -Kiva!
Täydellinen sinulle.
Pidätkö?
Matteus. -Niin?
Minulla on jotain sinulle.
Hei, minullakin on jotain sinulle.
Meillä kävi sitten molemmilla tuuri. -Niin varmaankin.
No niin. Kas tässä.
Sinä ensin. -Ei, ei. Avaa sinä.
Ei se mitään. Avataan yhtä aikaa.
Hyvä on. Hyvä idea.
No niin.
Vau, uusi kirjoituspuikko!
Huomasin, että pergamenttisi on vähissä.
Ja minä huomasin, että käytät samaa sulkaa kuin...
No, niinä entisaikoina, kun olit vielä...
Niin.
Ai, selvä.
Kiitos.
Minä... olen iloinen, etten ole ainoa, joka kirjoittaa kaiken muistiin.
Parempi, että me molemmat kirjoitamme.
Olen samaa mieltä.
Antiokhos rakensi pakana-alttareita kaikkiin Israelin kaupunkeihin -
ja pakotti juutalaiset syömään sianlihaa todisteeksi uskonnostaan luopumisesta.
Jos he kieltäytyivät, heidät teloitettiin.
Mutta Jumala kasvatti Juudas Makkabin johtaman sotajoukon, joita kutsutaan...
"Moukariksi"! -...Moukariksi.
Seitsemän vuoden ajan makkabilaiset kapinoivat kreikkalaisia vastaan, -
vain kourallinen kapinallisia 65 000 sotilaan joukkoa vastaan.
Kunnes lopulta, 192 vuotta sitten tällä viikolla -
he lopulta valtasivat Jerusalemin, tuhosivat Zeuksen patsaan temppelissä -
ja vihkivät alttarin uudelleen.
Oli vain yksi ongelma.
He löysivät saastumatonta öljyä -
temppelin menoraan valaisemaan vain yhdeksi päiväksi.
Mutta ihmeellisesti se paloikin kahdeksan yötä, -
minkä ansiosta he ehtivät tuottaa lisää puhdasta öljyä.
Siksi juhlimme tätä vihkimisen juhlaa kahdeksan päivän ajan.
Sen pituinen se.
"Kallis on Herran silmissä hänen uskollistensa henki."
"Oi Herra, minä olen sinun palvelijasi, sinun palvelijasi minä olen, -
sinun palvelijattaresi poika!"
"Sinä olet katkaissut kahleeni."
"Herra, minä uhraan sinulle kiitosuhrin ja ylistän sinun nimeäsi."
Kuka on niin kuin Herra, meidän Jumalamme?
Mikä epäjumala olisi arvoisempi?
Mikään määräys -
ei ole osoittautunut epäluotettavaksi taivaassa tai maan päällä.
Jumalan käsi yhtaikaa suuri ja pieni, -
turvapaikka, sauva ja kilpi.
Siunattu olkoon suuri rakkauden Jumala, -
joka ilmestyy päivin ja öin.
On parempi turvata Herraan, kuin luottaa ihmisten apuun.
On parempi turvata Herraan kuin luottaa mahtavien apuun.
Väännä, Andreas.
Hyvä. -Keskity.
Anna mennä.
Kestä. Anna mennä, Johannes.
Anna mennä. -Ei, ei.
Hyvä. -Hyvä.
Menee, menee.
Anna mennä.
Yksi, kaksi, kolme. Julistan Andreaksen voittajaksi.
Joonan poikien kosto!
Kalastajan voimat.
Onko sinusta? -Anteeksi, Johannes. On vähän myöhä.
En voi uskoa, että Andreas voitti. -Minäkään en aavistanut.
Minulla on ilmoitus kaikille.
Juhlan viimeisenä päivänä teemme pyhiinvaelluksen pyhään kaupunkiin, -
jossa pidän saarnan. Opetuksen.
Onko se huono uutinen? -Mahtavaa.
Totta kai se on hyvä.
Niin, olemme innoissamme. -Siitä tulee upeaa.
Rabbi, ei ollut mahtavaa, hyvää tai upeaa, -
kun viimeksi saarnasit uskonnollisten johtajien kuullen.
En näe syytä, miksi papiston johto hyväksyisi opetuksiasi lähiaikoina.
Meidän pitäisi valmistautua.
Pietari.
No, tämä on ollut juhlailta, jota en ikinä unohda.
Varsinkaan tuota.
Kiitos kaikille.
Kiitos, rabbi.
Uusiksi. -Uusiksiko?
Kyllä. -Hyvä ottelu!
Haluatko hävitä kahdesti? -Ei se mitään. Andreas...
Haluan revanssin. -Se oli hyvä ottelu!
Sinä ja minä. Yksi yhtä vastaan.
Yksi yhtä vastaan. Yksi vielä.
Käsintehty. Aitoa vasikannahkaa.
Minkälaista muuta muka olisi?
En voi uskoa, kuinka huomaavaista se oli Pietarilta.
Sinulle on liian helppoa kutsua veljeäsi uudella nimellä.
Hän tinttaa minua muuten.
Ehdottomasti parempi kuin se surkea naru, joka sinulla oli.
Matteus?
Kirjoitatko muistiin, että sain veljeltäni käsintehdyn vyön hanukkalahjaksi?
En.
Meidän pitää miettiä Tuomakselle sopivaa lahjaa.
Hän haluaa vain yhtä asiaa, emmekä voi antaa sitä hänelle.
Mikä tahansa lahja vain muistuttaisi, ettei hän voi jakaa sitä Ramahin kanssa.
Emme voi olla antamatta lahjaa.
Vaikka se tuntuisi säälittävältä, kyse on eleestä.
Jotain käytännöllistä.
Vaikka uudet sandaalit.
Hänellä on paremmat kuin kellään meistä. -Paitsi Matteuksella.
Kiitos.
Mutta ne on tehty seisomiseen ja pröystäilyyn, -
ei sellaisten matkojen kävelemiseen kuin me teemme.
Minulla on tosiaan rakkoja.
Ai, Tuomas, niin.
Häntä sattuu niin monin tavoin, ettei hän edes huomaa.
Onko meillä varaa uuteen pariin?
Matteus?
Onko toista kukkaroa?
Kysy Juudakselta.
Niin.
Haluamme ostaa Tuomakselle uudet kengät.
Hänellä on Kyprokselta tuodut kasviparkitut sandaalit.
Niin, mutta eivät tarkoitettu kävelyyn. -Sitten hänen pitäisi kaupata ne.
Vaihtokaupalla hän saisi kolmet hyvät.
Säästimme rahoja lahjoihin. -Sellaisiin, joihin on varaa.
Missä toinen kukkaro on?
Mitä tarkoitat? On vain yksi. Johannalta saatu.
Ei, ei. Täytyy olla toinenkin.
Tässä on vain puolet Johannan sekeleistä.
Niin, käytimme ne majatalossa.
Paljon ihmisiä ja paljon huoneita. Osa ruokiin ja sitten lahjat.
Ei, minä laskin, eikä se täsmää.
Tiedän, mitkä summat oli varattu... -En tiedä, mitä sanoa!
Haluatko kukkaronvartijan hommat?
Luulet näköjään osaavasi sen paremmin.
En pyydä tehtävääsi, Juudas.
Ja sellaisen haluaisin jättää taakseni.
Mutta faktat ovat faktoja.
Numerot eivät muutu vain siksi, että mielenkiintoni on toisaalla.
Pidä mielenkiintosi siellä.
Kyse on ihmisten elämistä. -Elämistä?
Kansamme on odottanut tätä hetkeä tuhansia vuosia!
Tiedän kyllä. -Olemme historian veitsenterällä.
Messias tuli vihdoin, ja me toimimme niin tehottomasti ja hitaasti, -
että rahamme saattavat loppua ennen kuin hän ehtii levittää viestiään.
Olemme koko Israelin kansalle velkaa -
sen, että olemme tarkempia meille hänen työhönsä uskotun rahan kanssa.
Se on liian tärkeää.
Lähdetään kaupunkiin, Matteus. -Kyllä, Pietari.
Saitko Juudakselta rahat lahjaan?
Luulen, että täytyy tehdä vaihtokauppoja. -Miksi?
Pihisteleekö hän?
En tiedä.
Poikani! Kuulin, että olet täällä.
Palvelijat lähtivät lihakauppaan -
hakemaan lampaanpotkaa tämän illan hanukkaillalliselle.
Haluatko muutakin? Eemasi haluaa lihottaa sinua.
Ei. Kaikki hankkimasi riittää kyllä minulle.
Yussif...
Onko kaikki hyvin täällä?
Minun pitää vain saada ajatukseni loppuun.
Kenelle kirjoitat?
En halua urkkia.
Jos pyydän leipää, antaisitko kiven?
Mitä? -Jos pyydän palvelijoitasi -
tuomaan torilta kalan, käskisitkö heitä tuomaan käärmeen?
Järjetöntä. -Vastaa kysymykseen.
En ikinä. Olet poikani.
"Jos kerran te pahat ihmiset osaatte antaa lapsillenne kaikenlaista hyvää, -
niin paljon ennemmin teidän taivaallinen Isänne, -
antaa hyvää niille, jotka sitä häneltä pyytävät."
"Te pahat ihmiset"? Onko tämä jokin arvoitus?
Puhu minulle. -Kuulin yhden rabbin opettavan noin.
Jumalan etsimisestä hän sanoi:
"Pyytäkää, niin teille annetaan. Etsikää, niin te löydätte."
"Kolkuttakaa, niin teille avataan."
Jumala ei kätke viestintuojaansa meiltä, jos vain haluamme nähdä.
Saatko nukuttua tarpeeksi? Silmäsi näyttävät punaisilta.
Minua riivaavat mietteet, joita on vaikea selittää.
Voimme pyytää apua. Varmasti joku pappi voi...
Älä hylkää toivoasi suhteeni.
Mitä? -Ole kiltti.
Kuten siteeraamani saarnan katkelmat ja kuten itsekin olet sanonut, -
olen poikasi ja pyydän vain yhtä...
Älä hylkää toivoasi suhteeni.
Ei väliä, miten neuvostossa menee, -
luota siihen, että rakastan Jumalaan ja tulen olemaan ikuisesti uskollinen.
En ikinä epäillyt sinua.
Silloinkin kun en ymmärtänyt sinua, en ikinä epäillyt sinua.
Vaikka vastustin päätöstäsi lähteä pohjoiseen, en ikinä epäillyt sinua.
Tiedän, että puhuin rumasti silloin, -
mutta syvällä sydämessäni tiesin, että se, mitä teit, oli jaloa.
Ja toisinaan minä salaa, -
vain toisinaan, toivon, etten aina -
olisi valinnut elämässäni helpointa tietä.
Sanasi ovat minulle kunniaksi enemmän kuin ansaitsen.
Ansaitset ne kyllä.
Oletko puolellani? -Totta kai.
Aina.
No, sinulla on tärkeää kirjoitustyötä.
Jätän sinut kirjoittamaan.
Kiitos, abba.
Eipä kestä.
Tuomas, käydään apteekkarien luona.
Saippuamme on vähissä.
Se ei tunnu tätä ryhmää häiritsevän. -Siksi tuonkin sinut.
En tiedä mitään hienommista jutuista.
Edenin mukaan minulla ei ole maku- tai hajuaistia.
Onko se totta?
Ei.
Hän sanoo, etten tiedä asioiden nimiä tai käytän vääriä sanoja.
Yritän kehua hänen ruoanlaittoaan sanomalla, että jokin on makeaa, -
mutta sen ei ollut tarkoitus olla makeaa.
Tarkoitin vain, että on hyvää.
No, miksi tätä sanoisit?
En tiedä. Jonkinlainen kukkanenko?
Yrttinen.
Tarpeeksi lähelle meni.
Setrinlehteä ja basilikaa. Sitruunaa.
Ei lähelläkään. Olet vain kiltti.
Luulin, että meidän piti etsiä saippuaa.
Tuomas.
Miten olet pärjännyt?
On juhla-aika.
Mutta et vastannut.
Me juhlimme temppelin uudelleenvihkimistä.
Minun pitäisi kai olla kiitollinen.
Mitä väliä, miltä sinusta pitäisi tuntua?
Makkabilaiset kukistivat kreikkalaiset, -
jotta saisimme elää, ei ollaksemme puupatsaita.
Sitten oloni on kurja.
Kiitos.
Kiitosko? -Niin.
Totuudesta. Se on aina hyvä lähtökohta.
Minua kiinnostaa vain, koska se loppuu.
Onko koskaan hetkeä, jolloin olosi ei ole kurja?
Kun meillä on tärkeää tekemistä, joka vie ajatukseni.
Jos voin vain ajatella kulloistakin tehtävää, niin pärjään.
Mutta muulloin...
Hiljaisuudessa kaikki vain...
Sattuu.
Ymmärrätkö?
En ikinä tavannut menettämääni henkilöä.
Ramah kertoi minulle Edenin keskenmenosta.
Naiset puhuvat toisilleen sellaisista.
Kertoiko hän, miten huonosti reagoin?
Hänen ei tarvinnut.
Olin veneessä, muistatko?
Et ollut hienovarainen. -Niin.
En tunne sen sanan merkitystä.
Muistatko, mitä hän sanoi minulle järvellä?
Että hän sallii koettelemukset, -
koska ne todistavat uskomme aitouden ja vahvistavat meitä.
Jonkun elämän kustannuksellako?
Minulla oli samoja ajatuksia tuskissani, ja ne vain pahensivat asioita.
Ei se tee niitä vääriksi. -Ei ole väärin kysyä, -
mutta se on väärin, jos ei hyväksy vastausta.
En vain ymmärrä, miksei hän auttanut Ramahia.
Olemme nähneet hänen tekemiään ihmeitä.
Vetten päällä käveleminen, ruoan moninkertaistaminen.
Sellaisia voimia ei ole nähty maailman historiassa.
Miksei hän olisi voinut estää Ramahia saamasta iskua -
tai jopa pysäyttänyt aikaa ennen hänen kuolemistaan -
tai tuoda häntä takaisin?
Kun pyörittelen näitä mielessäni, -
palaan siihen, mitä Jumala sanoi profeetta Jesajan kautta:
"Minun ajatukseni eivät ole teidän ajatuksianne, -
eivätkä teidän tienne ole minun teitäni, sanoo Herra."
Hän voi luoda maailman, jossa meillä ei ole vapaata tahtoa -
eikä mikään ikinä mene väärin.
Mutta se on selvästikin tulevaisuudessa. Nyt ei ole niin.
Älä viskele profeettojen sanoja, Pietari.
Tunnen samat sanat.
Oliko niistä sinulle apua?
Tässä. Tämä naisille.
Neilikkaako? -Ei. Laventeliöljyä.
Ja nämä kaksi miehille.
Tämän tunnen. Märkä sammal.
Vetiveriä ja basilikaa.
Ehkä olen toivoton tapaus.
Eittämättä.
Jairos?
Käy peremmälle.
Rabbi Yussifilta Jerusalemista. -Kiitos, Juuda.
Älä meille, Herra, älä meille, vaan omalle nimellesi anna kunnia -
armosi ja totuutesi tähden.
Miksi pakanat saisivat sanoa: "Missä on heidän Jumalansa?"
Meidän Jumalamme on taivaissa. Mitä ikinä hän tahtoo, sen hän tekee.
On hienoa nähdä Tuomas hymyilemässä.
Etkö valittanutkin jalkojasi? -Joo, saan rakkoja koko ajan.
Katsohan. -Oikein hienot. Kiitos paljon.
Se tukee kantapäätä näin. Sitten voit liikkua.
Voit kävellä nopeammin. -Hihnat ovat...
Kiitos. Upeaa. Tämä on tuoretta nahkaa.
Se tukee jalkaa. Ne ovat oikein mukavat.
L'chaim. -L'chaim! L'chaim!
Kiitos.
Sitten kun meillä on...
Anteeksi. -Niin.
Anteeksi häiriö. -Ei haittaa yhtään.
Joku Jordanin toiselta puolelta jätti tämän viestin sinulle tänään.
Kiitos paljon. -Ole hyvä.
Kenen ajatus tämä oli? -Oikeastaan Jaakobin.
Minä keksin sen. -Kiitos, Jaakob.
Ei kestä. -Mutta se on meiltä kaikilta.
Totta kai. -Matteus hankki varat.
Kiitos, Matteus. Arvostan tätä kovasti. -Pietari hämäsi.
Mitä tapahtui?
Rabbi, oletko kunnossa?
Viesti Betaniasta.
Lasarus on sairas.
Sairas? Kuinka sairas?
Hyvin sairas. -Mitä? Vastahan olimme hänen luonaan.
Hän ei paljastaisi minkään olevan vialla.
Mikä on vialla?
Lasarus on hyvin sairas.
Menemmekö käymään?
Ei, ei nyt.
Ei tämä tauti ole kuolemaksi.
Ystäväni.
Taidan mennä yöpuulle, -
mutta jatkakaa te muut vain.
Nauttikaa.
Shalom, shalom.
Jos me vaikka...
Andreas, miten olisi toinen laulu?
Pikku-Jaakob, en kyllästy ääneesi. Anna kuulua.
Miksemme ota naisia tähän mukaan?
Joo. -Ei, ei.
Kylläpäs, Mirjamin laulu.
Kaipaan sitä. -Lauletaan se.
Naiset, suokaa se meille.
Jonkun pitää opettaa minulle. -No niin.
Se menee näin. Maria?
Minä laulan ylistystä...
...Herralle.
Sillä hän voitti...
Hienoa.
...kirkkaudessaan.
VIIDES PÄIVÄ
No niin.
Sain ajatuksen.
Voisimmeko perustaa lahjoituspisteitä kyliin, joissa vierailemme?
Kuka hoitaisi varoja muualla ja miten he saisivat ne meille?
Kaikissa paikoissa -
Jeesus on luonut erityisen suhteen johonkuhun, joskus satoihinkin.
Voisimme kerätä rahat käydessämme. -En vieläkään ymmärrä.
Voisimme nimittää joka kylään henkilön, joka voisi levittää sanaa muille, -
jotka uskovat rabbimme viestiin.
Voisimme kertoa, että jos he haluavat tukea Messiaan työtä, -
se käy keräämällä tukea, jotta hän pärjää hyvin seuraavalla käynnillään.
Miten arvioisit heidän luonteensa ja luotettavuutensa?
Kysymällä muilta. Suosituskirjeillä.
Jos Jeesus murehtisi rahoituksesta, -
eikö hän olisi jo perustanut jotain sellaista?
Jos meillä olisi jo tällaista, emme puisi ja tuultaisi vehnää itse.
Voisimme vain ostaa jauhoja torilta.
Minä ainakin nautin oppiessani, kuinka sitä tehdään.
Ruumiillinen työ tuntuu hyvältä, kun on istunut paljon, vai mitä, Matteus?
Eikö kukaan? Ihanko totta?
Olemme ostaneet jauhoja torilta ennen. Nyt vain ei ole sellainen aika.
Kuten Saarnaaja sanoo:
"Kaikella on määrähetkensä, aikansa joka asialla taivaan alla."
Nyt on aika tehdä jauhomme itse.
Näytät innostuneelta. -Kiitos.
Pietarille. -Kiitos. Kas tässä.
Saivatko kaikki?
Oli hauskaa. -Niin oli.
Joo. Monta vaihetta.
Saanko nyt syödä? Selvä.
Joo, luulen niin.
Kiitos. -Ole hyvä.
Mietin sitä ideaasi. -Piditkö siitä?
Minäkin keksin yhden idean taannoin. -Työn tukemisestako?
No, selitin itselleni, että kyse oli siitä.
Ai, kun sinä ja Jaakob pyysitte istua hänen...
Vasemmalla ja oikealla puolellaan? Niin.
Me pyysimme sitä, mitä halusimme oman ymmärryksemme -
ja oman kunnianhimomme perusteella.
Hän ei ilahtunut.
Muutakin. Hänen sydämensä särkyi, koska ymmärsimme niin vähän.
Teenkö mielestäsi näin, koska en ymmärrä?
No, ideahan on sinun.
Eikö hän tahdo, että olemme luovia, ajattelemme kriittisesti -
ja käytämme Adonain antamia lahjoja hänen palvelemisekseen?
Kuule, olin täällä jo ennen kuin hän ilmoitti, kuka on, -
ja silti on vielä valtavasti asioita, joita en ymmärrä.
En yritä päteä.
Yritän ymmärtää.
Haluan vähentää rasitusta, epävarmuutta resursseista, -
jotta voimme taas rakentaa valtakuntaa, jota hän tuli rakentamaan.
Juudas, en kyseenalaista pyrkimyksiäsi.
Mitä minun pitäisi tehdä, Johannes?
Kysy häneltä.
Saniainen! Helmi! Päivänsäde!
Hän kutsuu niitä nimeltä.
Lampaat ja paimenet ovat mielessäni.
Onko sinun mielessäsi jotain?
Haluan vain nähdä sinun valtakuntasi tulevan.
Jaa, se on...
Se on aikamoinen keskustelunavaus.
Haluan samaa sinullekin.
Haluan sitä kaikille.
Haluan poistaa kaikki esteet, jotka ovat sen tiellä.
Esteet?
Rajoitukset. Aidat.
Mikä näkysi onkaan, -
ja tiedän sen ylittävän hurjimmatkin kuvitelmani, -
haluan varmistaa, ettei resurssien puute jarruta sinua ikinä.
Käskit meidän olla viattomia kuin kyyhkyt ja viisaita kuin käärmeet.
Eikö tämä ole viisautta?
Onko Johannan lahjoitus käytetty?
Ei, mutta pian on, -
juhlapyhien ja lahjojen antamisen takia.
Ajattelin, että voisimme perustaa lahjoituspisteitä kyliin, joissa käymme...
Olet oikeassa.
Näkyni maailmalle on suurempi kuin osaat kuvitella.
Haluan, että seuraat tarkkaan huomista saarnaani, -
sitä ympäröiviä tapahtumia -
ja sitä, mitä tunnet sisälläsi.
Jairos!
Ensimmäinen puristus, kokonaisen päivän etuajassa.
Olemme aikataulua edellä. -Sebedeus. Tule äkkiä sisään.
Minä... Mutta öljy.
Jätä öljy hetkeksi, pyydän jonkun vahtimaan.
Tämä on kiireellistä.
Ovatko poikani kunnossa? Mikä on?
Rabbi Yussif, joka lähti Jerusalemiin varmistamaan paikkansa neuvostossa.
Muistatko hänet?
Totta kai. -Hän kuuli juonesta.
Pieni fariseusten ryhmä, joka johtaa valiokuntaa Beerseban valtaamiseksi -
Edomilta Juudealle. -Mitä?
He haluavat Jeesuksen teloitetuksi saadakseen huomiota asialleen.
Miten Jeesus liittyy rajoihin Beerseban tienoilla?
Ei liitykään.
Usko pois, tunnen ne ihmiset Jerusalemin ajoiltani, -
ja he tuskin tietävät mitään hänen opetuksistaan.
Tämä on täysin poliittista, -
pelkästään heidän lempihankkeensa edistämiseksi.
Miten he perustelevat sen?
Tiedän, että Jerusalemista tuli määräys, mutta ei mikään kuolemantuomio.
Ei sinne päinkään.
Toorassa on kohtia, jotka määräävät kuolemantuomion -
sekä vääristä profetioista että sapatin rikkomisesta.
He tarvitsevat vain tapahtuman.
Yhden virheen. -Kaikenlaiset ihmiset rikkovat sapattia.
Hän ei ole kaikenlainen, Sebedeus.
Tilanne on kireä. Jeesuksesta on tullut erittäin kiistelty hahmo.
Hän on Messias. -Ei näköjään se, jota he etsivät.
Eikä tässä ole kyse Jeesuksesta.
Ne ihmiset ovat oman agendansa sokaisemia. Heistä on tullut tietämättömiä.
Tietämättömyydestä ei ole vastusta Jeesukselle.
Ei se häntä estäisi.
En tiedä, Sebedeus. -Miten niin et tiedä?
Meidän täytyy saada pojillesi sana tästä välittömästä uhasta.
Tämä koskee heitä yhtä paljon kuin meitä.
Voiko synagoga lähettää viestinviejän? -Ei. Liian vaarallista.
Neuvostolla on korvia ja silmiä kaikkialla, -
etenkin täällä ottaen huomioon hänen historiansa Kapernaumissa.
Keneen voimme luottaa?
Mitä?
Muutama päivä vain. Enintään viikko.
Mitä tässä lukee?
Jairos kirjoitti suosituskirjeen entisille kollegoilleen -
Jerusalemin temppelin hankinta- ja huolto-osastolla.
Sen temppelinkö? -Puhuisinko mistään muusta?
Hän kehui öljyni laatua ja sen sopivuutta pyhiin toimituksiin.
Seb, ennenkuulumatonta! Mikä kunnia! Öljysi siinä temppelissä.
Kun olen Juudeassa poikkean etsimään Jaakobin, Johanneksen ja muut -
viedäkseni viestin Jeesukselle.
Viestin?
Älä huolehdi, kultaseni.
Luota Adonaihin.
Olethan varovainen.
Anna minun lähettää pojille ruokaa. -Ei ehdi. Shalom, shalom, Salome.
Jos en saa lähettää heille syötävää, kerro, että rakastan heitä.
Kerron.
Herra, anna meille apusi!
Herra, anna menestys!
Siunattu olkoon se, joka tulee Herran nimessä.
Herran huoneesta teidät siunataan.
Herra on Jumala! Hän antoi valonsa meille.
Aamen.
Mikä hätänä?
Viimeksi, kun Jeesus saarnasi yleisölle, se päättyi murhenäytelmään.
Lähdetään.
No niin. Selvä.
Olkaa hyvä. -Kiitos paljon.
JERUSALEM
Kuunnelkaahan.
Se, joka ei mene lammastarhaan portista, vaan kiipeää sinne muualta, -
on varas ja rosvo.
Se, joka menee portista, on lampaiden paimen.
Lampaat kuuntelevat hänen ääntään.
Hän kutsuu lampaitaan nimeltä ja vie ne laitumelle.
Laskettuaan ulos kaikki lampaansa hän kulkee niiden edellä, -
ja lampaat seuraavat häntä, koska ne tuntevat hänen äänensä.
Oletko nähnyt häntä aiemmin? -En.
Vierasta ne eivät lähde seuraamaan -
vaan karkaavat hänen luotaan, sillä ne eivät tunne vieraan ääntä.
En ole varma, pysyinkö kärryillä.
Niin, puhut vertauskuvallisesti. Voisitko sanoa sen suorempaan?
Me haluamme ymmärtää.
Tämä on tärkeää.
Minä olen lampaiden portti.
Ne, jotka ovat tulleet ennen minua, ovat kaikki olleet varkaita ja rosvoja, -
eivätkä lampaat ole kuunnelleet heitä.
Hae Ozem. -Minä olen portti.
Se, joka tulee sisään minun kauttani, -
pelastuu. Hän voi vapaasti tulla ja mennä, ja hän löytää laitumen.
Varas tulee vain varastamaan, tappamaan ja tuhoamaan.
...emme voi puhua.
Kirjoja on vain viisi. Siinä kaikki. -Psalmit, Daavid...
Daavid ei kuulu Tooraan. Se ei ole pyhä kirjoitus.
Emme ikipäivänä voi mitenkään...
Voimmeko olla siitä yhtä mieltä? Mitä?
No niin.
Minä olen tullut antamaan elämän, yltäkylläisen elämän.
Minä olen hyvä paimen, -
oikea paimen, joka panee henkensä alttiiksi lampaiden puolesta.
Palkkarenki ei ole oikea paimen -
eivätkä lampaat hänen omiaan... -Tule.
...niinpä hän nähdessään suden tulevan -
jättää lauman ja pakenee. Susi saa lampaat saaliikseen ja hajottaa lauman.
Hän pakenee, sillä hänet on palkattu eikä hän välitä lampaista.
Minä olen hyvä paimen.
Minä tunnen lampaani, ja ne tuntevat minut, -
niin kuin Isä tuntee minut ja minä Isän.
Minä panen henkeni alttiiksi lampaiden puolesta.
Hän vastaa kuvausta etsimästämme miehestä.
Tiedätkö, kuka hän on? -En vielä. Odotin sinua.
Minulla on myös muita lampaita, sellaisia, jotka eivät ole tästä tarhasta, -
ja niitäkin minun tulee paimentaa. Ne kuulevat minun ääneni.
"Muita lampaita eri tarhasta." Viittaatko pakanoihin?
On oleva yksi lauma ja yksi paimen.
Isä rakastaa minua, -
koska minä annan henkeni, saadakseni sen jälleen takaisin.
Se ei ole totta. Ei ole ylösnousemusta.
Ainakaan sellaista, että kuolevainen saisi määrätä sen itselleen menehdyttyään.
Meidän pitää tehdä jotain. -Kuuntele nyt vain, Juudas.
Jonkun pitää heti hakea Šammai! -Hän lähti pois juhlapyhäksi.
Kuinka voimme kuunnella, kun nuo miehet puhuvat ja loukkaavat häntä?
Jeesus ei sanonut tarkemmin, mihin pitää kiinnittää huomiota.
Ei kukaan minun elämääni minulta riistä, itse minä sen annan pois.
Minulla on valta antaa se ja valta ottaa se takaisin.
Niin minun Isäni on käskenyt minun tehdä.
Mitä tarkoitat "käskyllä"? -Väitätkö olevasi Jumalan Poika?
Vastaa kysymykseen! -Kuka on isäsi?
Voisitteko olla hiljaa? Yritämme kuunnella rabbiamme.
Nuo eivät ole uskottavan rabbin vaan sekopään opetuksia.
Muista sanani. Tulet katumaan tuota. -Siisti suusi.
Puhut Suuren neuvoston jäsenelle.
Juudas, tule takaisin. Sinulta menevät yksityiskohdat ohi.
Tänne.
En nähnyt hänen kasvojaan, kun kävin Dekapoliissa tutkimassa, -
mutta Jeesus Nasaretilainen on se mies, joka mursi leipää pakanalauman kanssa.
Šammain uskoa vastustava on kohtelias ja huomattava opettaja.
Nuo olivat mielipuolen houreita. -Tai demonin riivaaman.
Jos demonin riivaaman, hänet pitää poistaa temppelistä!
Epäpuhdas! -Mitä hän tarkoittaa sanoessaan "isäni"?
Hän ei ainakaan puhu niin kuin Jumala profeetta Jesajan kautta:
"Mutta olethan sinä, Herra, meidän isämme."
"Me olemme savea, sinä saven valaja."
Eikö "me" tarkoita Israelia? Olemme kaikki Jumalan lapsia.
Mistä "isästä" hän sitten puhuu?
Šammain raportit viittaavat väitteisiin Messiaasta.
Myöhästyin viime kerralla. Tällä kertaa en.
Sinä!
Etkö olekin Jeesus Nasaretilainen?
Kuinka kauan pidät mieltämme jännityksessä?
Jos sinä olet Kristus, niin sano se meille suoraan.
Minähän olen sanonut sen teille, mutta te ette usko.
Milloin sanoit? -Jumalanpilkkaaja!
Teot, jotka minä teen Isäni nimissä, todistavat minusta.
Mitä tarkoitat, kun sanot "isäni"?
Te ette kuitenkaan usko, koska ette ole minun lampaitani.
Lausutko tuollaista jumalanpilkkaa Salomon pylväikössä?
Etkö häpeä? -Minun lampaani kuulevat minun ääntäni, -
ja minä tunnen ne, ja ne seuraavat minua.
Hän sanoi juuri olevansa Kristus, emmekä me uskoneet!
Tämä jumalanpilkka riittää kuolemantuomioon, ja olemme temppelin alueella.
Kiviä! Tarvitsemme kiviä!
Mitä? Kiviäkö?
Minä annan heille ikuisen elämän. He eivät koskaan joudu hukkaan, -
eikä kukaan riistä heitä minulta.
Kukaan ei voi antaa ikuista elämää.
Harhaoppiset häpäisysi puhdistetaan tästä pyhästä paikasta!
Rabbi, ehkä pitäisi...
Isäni, joka on heidät minulle antanut, on suurempi kuin kukaan muu, -
eikä kukaan voi riistää heitä Isäni kädestä.
Minä ja Isä olemme yhtä.
Ei! Lopettakaa!
Lopettakaa tämä!
Ei! Jaakobin pää!
Minä olen teidän nähtenne tehnyt monta hyvää tekoa, jotka ovat lähtöisin Isästä.
Mikä niistä antaa teille aiheen kivittää minut?
Emme me sinua minkään hyvän teon tähden kivitä, vaan jumalanpilkan tähden.
Sinä teet itsesi Jumalaksi, vaikka olet ihminen.
Kuinka te voitte väittää minun pilkkaavan Jumalaa, kun sanon olevani Jumalan Poika?
Ken lausuu tuollaista, on Mooseksen lain mukaan rangaistava kuolemalla.
Vähänpä tiedätte Mooseksen laista.
Vartijat! Hakekaa temppelin vartija!
Pidättäkää hänet!
Seis! Älkää tulko!
Lopettakaa!
Hei! -Lopettakaa!
Jos minä en tee Isäni tekoja, älkää uskoko minua.
Mutta teoistani teidän pitäisi ymmärtää, -
että Isä on minussa ja minä olen Isässä.
Riittää! Perääntykää! -Perääntykää!
Juoskaa! -Perääntykää!
Miksi me juoksemme?
Meillä on hänet. Miksemme voi taistella? -Myöhemmin, Juudas.
Pois. Kaikki pois tieltä.
Alas kaikki. Emme voi jäädä tielle. -Mene, mene.
Tulkaa! -Tulkaa, pojat.
Mene, mene.
Tulkaa.
Tänne päin!
Tulkaa!
Mennään!
Varovasti! -Mennään!
Mennään! -Äkkiä!
Äkkiä nyt!
Pöydälle. Siihen. -Äkkiä!
Vauhtia!
Äkkiä!
Varovasti. Varokaa hänen päätään.
Varokaa päätä. Hakekaa vettä!
Antakaa huopia ja vettä! -Ja huopia myös!
Lämmitetään hänet. Ei hätää.
Tässä. -Älä nouse.
Älä nouse pystyyn.
Pikku-Jaakob, ota.
Varo hänen päätään. -Selvä.
Jaakob?
No niin.
Ei hätää, Jaakob.
Tarvitsemme lisää puita. Vaatteet pitää kuivata, ettemme vilustu.
Se oli kammottavaa.
Miten voimme ikinä palata sinne? -Varmasti on pakko.
Pitää pysyä toistaiseksi täällä Peraiassa. -Puhutaan siitä myöhemmin.
Jaakob, ota vielä siemaus. Varovasti. Kas noin.
Mitä se tarkoittaa? -Vuotaako muualta verta?
Andreas, katso hänen jalkaansa. -Vuotaa vieläkin verta.
Vuoto tyrehtyy kyllä. -Ei hätää, Jaakob.
Yksi vielä. -Hei!
Mitä nyt?
Se on Sebedeus.
Abba, mitä nyt? Mitä tapahtui? -Kerro sinä. Olet märkä ja vuodat verta.
Jaakob! -Abba.
Ei hätää. Rauhoitu. -Abba, olen kunnossa.
Hän on kunnossa.
Hän sai vain iskun päähänsä. Verenvuoto on lakkaamassa.
Luulen, että hän on kunnossa. Hän vastaa meille.
Kimppuumme käytiin. -Toistaiseksi hän on kunnossa.
Olen kunnossa. -Mutta pää vuotaa yhä.
Jatka puhumista. -Hän sai iskun päähänsä.
Verenvuoto on lakkaamassa.
Lasarus on kuollut.
Luulen, että se on lakkaamassa...
Kuulkaa kaikki!
Maria? Mitä?
Lasarus on kuollut.
Siunattu olkoon aito tuomari.
Miten se tapahtui?
Pietari, kerroit rabbin sanoneen...
Rabbi, Jumala sinua lohduttakoon Siionin ja Jerusalemin surijoiden parissa.
Luulin, että sanoit, ettei hänen sairautensa johtaisi kuolemaan.
Palaamme takaisin Jordanvirran yli Juudeaan.
Rabbi, vastahan juutalaiset yrittivät kivittää sinut.
Kivittää? -Niin tämä tapahtui.
Menisitkö takaisin sinne? -Se ei ole turvallista.
Rabbi, he voisivat olla kiitollisia, jos lykkäisimme paluutamme.
Ystävämme Lasarus nukkuu, -
mutta minä menen herättämään hänet.
Hetkinen. Nukkuuko hän vain?
Rabbi, mitä tarkoitat?
Mitä viestissä luki? -Jos hän nukkuu, hän tulee terveeksi.
Ei ole syytä vaarantaa sinua. -Unessa kuin se pikkutyttökö?
Jaakob! -Viestissä lukee "kuollut".
Rabbi, kerro, mitä aiot tehdä.
Lasarus on kuollut.
Teidän tähtenne olen iloinen, etten ollut siellä, jotta te uskoisitte.
Tämä vahvistaa teidän uskoanne.
Rabbi, sanoit hänen vain nukkuvan.
Voitko hyvin? -Miten hänen kuolemansa liittyy uskoomme?
Seuratkaa minua, -
niin saatte nähdä.
Vaihtakaa kuiviin vaatteisiin.
Aurinko nousee pian.
En ymmärrä.
Jos palaamme Juudeaan, voimme yhtä hyvin mennä Lasaruksen kotiin.
Kuollaksemme hänen kanssaan.
Miten annoit tämän tapahtua? -Mitä tarkoitat?
Johannes ja Kiivailija eivät saaneet suojattua sinua joka kiveltä.
Mihin sattuu?
Joka paikkaan.
Sisä- ja ulkopuolelta.
Minunkin sisimpääni sattuu.
Miksi?
Koska sinä olet kuunnellut.
Nostetaan hänet. -Joo.
Jaakob, voitko kävellä?
Kävelinhän tännekin. -Siis itseksesi. Me tuimme sinua.
Miksi huusit minulle äsken?
Olit vähällä mainita... -Pojat!
Minun pitää puhua teille eräästä asiasta.
Onko eema kunnossa?
Et selittänyt, miksi tulit tänne asti lähettämättä sanaa.
Emme voineet ottaa riskiä, että viesti olisi napattu.
Mitä? -Ketkä "me"?
Sattuiko tämä teille Jerusalemissa?
Kenen toimesta? -Uskonnollisten johtajien.
He yrittivät kivittää ja pidättää hänet.
Mistä syytteistä? -Samoista kuin aina.
Jumalanpilkka. Väärät profetiat.
Vaikuttiko se suunnitellulta?
Ei. He vain ajautuivat luoksemme ja kuulivat Jeesuksen opetusta.
Jairos sai kirjeen joltakulta neuvoston sisältä.
Se, mitä teille juuri tapahtui...
Pian se pahenee.
VALITUT