Galileiska judar.
Tolv. Samt två kvinnor.
Jag fick veta att det kunde vara upp till fyra kvinnor bland er.
Ni är anhängare till Jesus, nasaréen?
-Vem frågar? -Jag har ett paket...
...till Andreas och Simon, Jonas söner.
-Du besvarade inte hans fråga. -Vad finns i lådan?
Jag är budbäraren, inte avsändaren. Jag fick bara leveransinstruktioner.
Den av er som är Andreas, kliv fram.
Jag!
Tala om vem som skickat dig så kanske vi kan förklara.
Såja, försiktigt...
Tills vi ses igen, pojkar.
Jag kallas inte Simon längre.
Vem det nu är som skickat detta, så utgår de från gammal information.
-Och de visste inte att Rama dött. -Varför satte de ditt namn först?
Jag är den äldre brodern.
Kanske nån som känner Andreas bättre.
Kan det vara från Döparen?
Döda människor kan inte skicka paket.
Det låter ju rimligt.
Vad har vi här?
Vi kan få matransoner för en vecka bara genom att sälja lådan.
Johannes hade inte haft råd med nåt sånt.
Minns ni påsen med guld som nån lämnade åt oss innan Samarien?
Jag minns också säcken med döda kråkor som nån missnöjd skickade till Tel Dor.
Folk i städerna har skickat brev och bett om helande och tecken.
-Kanske nån som behöver hjälp. -De försöker köpa ett mirakel från Jesus.
Vi fick en tacksamhetsgåva från Fatiya, nabatéernas ledare, efter brödundret.
Men varför stod Andreas namn först?
Det kanske finns ett rabiessmittat djur där inne som ska anfalla och döda oss.
Okej.
-Den luktar inte som nåt farligt. -Öppna den bara.
Det är från Johanna.
"För oavbruten kontinuitet i Jesus från Nasarets undervisning och verk."
Vi får dela upp arbetet att sälja dessa för att få snabb avkastning.
-Det tar för lång tid för en person. -Dela upp det, då.
Ska jag? Nu direkt? Jaha...
Matlagningsknivar i silver.
Z?
Jag vet vem jag kan fråga.
Oj, se där, siden från Fjärran Östern.
Nej, det är nog ingen bra idé.
Men du vet ju värdet, Matteus. Du vet hur man får ett bra pris.
Jag trodde vi var överens om att Judas skulle sköta pengarna.
Det gör jag. Kom till mig med betalningen sen.
Vi litar på dig, Matteus. För all framtid.
-Lapis lazuli, ametist, karneol, jaspis... -Värdefulla?
Mer än rubiner.
Det här räcker långt, det vill jag lova.
Jakob, följ Tamar och Maria till marknaden. Se till att ingen tjafsar med dem.
Allt som återstår är mynt.
Och själva lådan.
Gå och sälj lådan, Natanael.
Jag hänger med.
Och mynten?
-Judas, lägg mynten i börsen. -Visst.
-Vad väntar ni på? Ge er av! -Kom igen.
Se till att Johannas gåvor räcker långt!
-Då går vi till marknaden... -Ta det här.
Du, Gedera av sadducéisk övertygelse, förnekar uppståndelsen från de döda.
Adonais Heliga Lag nämner inget om ett liv efter detta.
Det står ju tydligt i Davids psalmer.
David är inte Torah.
Enligt "Morgonrodnadens hind"...
"Min Gud, min Gud, varför har du övergivit mig?"
Ja, men längre ner mot slutet.
"De mäktiga på jorden ska äta och tillbe. För honom ska alla dödliga böja knä."
-Jag är så trött på det där resonemanget. -Och sen här, hos profeten Daniel...
"De många som sover i mullen skall vakna,
några till evigt liv, andra till förakt och evig skam."
Hur kan nån motsäga det?
Metaforiskt språk.
Det handlar om hur Israel återuppstår från att ha spridits ut bland icke-judar.
Att "vakna" syftar på Messias ankomst
när judar som älskar Guds lag vaknar ur sin andliga slummer
medan de som avvisar Messias får skämmas och utstå förakt.
Rabbi Gedera, hur tolkar ni orden "evigt liv", Hayei Olam?
Guds oföränderliga lag är evig.
Ett liv ägnat åt att studera Torah är fokuserat på saker av evig betydelse.
Det är Hayei Olam.
Hur leder sadducéernas avfärdande av ett liv efter detta
till en mer trogen efterföljelse av Torah rent praktiskt?
Praktisk tillämpning är hela vår agenda.
Jag vill rikta er uppmärksamhet mot femte boken i Torah.
"Ni ska därför se till att följa budorden, stadgarna
och reglerna som jag ger er idag."
Guds vilja är att vi utför Hans påbud här och nu,
inte i en kommande värld, utan i den här.
Fariséernas bokstavliga tolkning av profeten Daniel
är både farlig och distraherande.
Om all er möda bara syftar till att få en belöning i livet efter detta
så gör det er blinda för verkligheten i det liv ni lever just nu.
Hur svarar ni på anklagelsen att sadducéernas rikedom och status
gör er tolkning alltför bekväm?
Ni har det så bekvämt i det här livet.
Varför skulle ni oroa er för det kommande?
Vanliga judar lever så besvärliga liv...
Hoppet om att uppstå till ett bättre liv är vad de har att klamra sig fast vid.
Och ni, rabbi Sebadja, undanber er de dagliga Sanhedrin-festerna?
Gedera, du ska diskutera hans tolkning, inte hans status.
Hycklare!
Ni antydde båda att min förmodade rikedom skulle förvränga min tolkning.
Vi är båda försörjda.
Poängen kvarstår, hur mycket ni än vill ignorera den.
Yanni, ta över är du snäll.
Rabbi Gedera...
-Yussif! -Broder!
Vad gör du här?
Den här vägen, kom med här.
Jag såg ditt namn på tjänstgöringslistan och trodde att det var ett misstag.
Det trodde jag med, ärligt talat.
Du utnyttjade till slut din abbas rikedom och kontakter.
Det trodde jag aldrig.
Så blev det, till slut.
Du kunde ha använt ditt arv för länge sen.
För att göra vad? Jag var bara lärd.
Jag var tvungen att göra tjänst för vårt folk först.
Om vi lämnar min egen svartsjuka... Jag antar att din abba var upprörd.
Ja, men hans senaste bidrag tyder på att han har kommit över det.
Det hettade till därinne...
Tycker du att sadducéerna har en poäng?
Det enda jag höll med om var att du inte borde ha nämnt hans förmögenhet.
Låt tolkningen tala för sig själv.
Lite känslig när det gäller pengar, eller?
Vi gjorde båda vad som krävdes för att komma åt våra platser.
Du använde byråkratisk triangulering, jag använde min abba.
-Varför låter mitt sätt värre? -Det viktiga nu är att vi båda är här.
Den enda frågan som återstår är vad vi gör med våra nya positioner.
Det har du rätt i.
Jag trodde att jag visste vad jag kom hit för att göra, men på sistone...
...är jag inte så säker längre.
Vad har förändrats?
Låt mig visa dig runt.
Vi når den Heliga Staden i skymningen.
Långt innan natten, om vi håller jämn fart.
Ska vi slå läger på samma plats som vid lövhyddohögtiden?
Det är ingen högtid nu. Lägret drar till sig uppmärksamhet.
-Folk letar efter honom. -Vad gör vi då? Tar in på värdshus?
Samma problem.
Det finns ögon överallt och dokumentation över besökare.
Med Johannas gåva har vi tillräckligt för att bo på värdshus.
Kanske flera, för att sprida ut oss och undvika misstankar.
Vi kan maskera honom och använda falska namn.
Falska namn? Och bryta mot åttonde budordet?
Nionde.
Han har rätt. Att ljuga är det nionde.
Ordningen spelar ingen roll. Att ljuga är att ljuga.
Z, du har en bror i Jerusalem.
-Ja, Jishaj. -Sist jag träffade honom var han hemlös.
Det kan ha förändrats. Som han själv...
Men jag tror ändå inte att alla får plats i hans bostad.
Har nån en rik farbror i de finare stadsdelarna, eller nåt?
Judas säger att vi har tillräckligt för att bo under tak
om vi bara kan hitta ett sätt att hålla vår rabbis identitet hemlig.
Och dölja hans närvaro från Jerusalem.
Har nån försökt kontakta Nikodemus?
Vi känner inte till hans hjärta eller hans avsikter.
Jag talade med honom, Johannes. Han hade ett öppet hjärta.
God morgon, mina vänner!
-Shalom! -God morgon.
Shalom.
-Mästare, var vill du övernatta? -Hos min vän Lasarus.
-Jag trodde han var i Betania. -Det stämmer.
Vi går inte in i själva Jerusalem ikväll. Vi sover hos Lasarus och hans systrar.
Jag vill gärna träffa min eema.
Så låt oss komma iväg snabbt! Hur kan jag hjälpa till?
Stanna!
Judiska medborgare!
Behåll lugnet, allihop.
Lägg ner alla vapen och lämna era väskor. Ni ska bära våra nu.
Enligt romersk lag får en soldat tvinga en jude att bära hans saker.
Utan vidare?
Det finns en lagstadgad gräns. Högst en romersk mil, inte längre.
-Tyst. -Håll den här.
Mästare, det här är förödmjukande.
Vi lyder, med värdighet.
Här.
-Högre. -Plocka upp den.
Snubbla inte.
Håll den högre. Högre!
Undrar hur det känns att gå hela dagen utan metall som tynger ner huvudet.
Har du haft hjälmfrisyr nån gång?
Du också.
Här.
-Jag tar den. -Jag är inte gjord av halm, Matteus.
-Jag kan bära den. -Maria, snälla.
Sätt fart, råttor!
Råttor med fina hattar.
Rör på påkarna.
Du är en soldat nu.
-Mästare, låt mig ta den. Du borde... -Nej. Nej.
Den är inte mer olämplig på mitt huvud än på nåt av era.
-Vi vet båda att det inte är sant. -Tack för omtanken, Judas.
Sen jag sist såg dig i Kapernaum, hur har du vuxit i visdom och hållning?
Förutom att du har insett hur du kan utnyttja din familjs rikedom?
-Kan du sluta med det där? -Visst.
Men du är inte samma lättpåverkade Yussif som jag kände i Galileen.
Du behövde alltid rätta till din tallit.
Jag har blivit mer helhjärtad, skarpsinnig och iakttagande, Shmuel.
Vilka var männen vi gick förbi vid ingången?
Sa du inte att du var iakttagande?
Jag menade att iaktta vad Gud befallt.
Jaha, så du är iakttagande.
Nu ska vi se om du gör iakttagelser.
Jag vet vad skrivare är.
Vi kallar dem även jurister eftersom de är ledande auktoriteter
inom Moses heliga Lag.
Uttolkare och skiljedomare gällande Guds förbund med Israel.
De är inte lika fint klädda som de flesta jurister jag känner.
Det är en obetald tjänst.
De har ett andra jobb för att finansiera det de gör gratis här.
Varför jobba utan kompensation?
I hopp om att ställa sig in hos nån inflytelserik person här
och säkra en plats om en blir ledig.
-"Vad som än krävs." -Precis.
De där, då?
Ametist- och topasringar, populära i Grekland.
Atenska blå huvudbonader.
Helleniserade judar på besök från Dekapolis?
Helleniserade, ja, men inte på besök.
Herodes-anhängare.
Så klart.
Anhängare till lydkungen Herodes Antipas och i förlängningen Rom.
De hoppas få större politiskt inflytande på resten av Israels bekostnad.
Väldigt moraliskt komprometterade, själviska och vilseledda.
-Zeloterna hatar dem. -Jo, de hatar oss också.
Sant. Alla som inte är zeloter. Till och med dem.
Payot. Dem ser man alltmer sällan.
Bokstavligt: "Du ska inte ansa håret vid tinningen eller kapa ditt skägg."
Anhängare till Shammai?
De klagar antagligen på Hillel-anhängarna just nu.
Ändå är båda lika hängivna åt Torah.
Men Shammai är mer bokstavlig, medan Hillel fokuserar på principerna.
Den senaste dispyten?
Huruvida man ska säga till en brud på hennes bröllopsdag
att hon är vacker även om det inte skulle vara sant.
Jag gissar att Shammai säger nej för att det vore en lögn.
Precis, och Hillel hävdar att en brud alltid är vacker på sin bröllopsdag.
En större historia om Gud och hans folk.
Var försiktig med vem du säger det till.
Jag får ett bra intryck av dig, Yussif.
Du ljög inte när du sa att du är iakttagande och skarpsinnig.
Shmuel?
Är nåt på tok?
På tok?
Genom historien har varje tid kallats för "ovissa tider" eller "oroliga tider".
Vår tid är inte annorlunda, antar jag.
Jag kan ärligt säga att jag är glad att du är här.
Du har gjort bra ifrån dig.
Tack, rabbi.
Hör upp!
Lystring, allihop.
Jag har en begäran att framföra.
Jag tar det. Jag tar det, Matteus.
Det är inte det att jag är förödmjukad, även om jag är det.
Men jag blir så mordiskt arg för att de gör det här mot honom.
Jag har gjort det här många gånger.
Det gör det inte lättare nästa gång.
Vem av er äger den här?
Kom igen!
Jag hade aldrig kunnat föreställa mig en stund som denna.
Han sa att vi skulle underkasta oss. Så vi underkastar oss.
Den smärtsamma ironin i en del av hans undervisning.
Vet ni vad de heliga männen som utför omskärelserna säger?
-Nej, vadå? -Vad?
Tappa det inte.
"Det är dåligt betalt, men det vi får behålla är toppen."
Decanus, vägmärket markerar milen.
Ni har nog aldrig förut varit så tacksamma för den fastlagda romerska lagen.
Vi vet att det har varit en ära för er alla.
Stanna här!
Stanna, sa jag!
Ert mål är utposten en mil längre fram, eller hur?
Det är det. Men vi är bara tillåtna en mil.
Med tvång, ja.
Men det finns ingen lag mot att medborgare hjälper er av eget val.
Kom, mina vänner.
-Men... -Om nån säger nåt...
...säg att vi erbjöd oss.
Rabbi, vad håller vi på med?
Varför skulle vi hjälpa romarna?
Judas... Var träffades vi?
Vid din predikan på Korazims platå.
Bra.
När du blir förbryllad, tänk tillbaka på mitt budskap.
Vi kanske ska ta tillbaka hjälmarna för att undvika förvirring vid utposten.
Som ni vill.
-Här. -Ge hit. Okej.
-Ge mig det. -Jag tar det.
Jag tar den.
Hörru, om nån tvingar dig att gå en mil...
Gå med honom två.
Men vi har fått nya insikter som tvingar oss att ta upp frågan på nytt.
Vi sörjer alla när vi minns hur ståthållaren Pontius Pilatus
beslagtog pengar från templets skattkammare för att bygga Bier-akvedukten
och förse Jerusalem med vatten.
Och än värre, vi sörjer fortfarande
dem som miste livet när de protesterade mot provokationen.
De blev krossade, styckade, lemlästade
och spetsade på pålar! Man statuerade ett exempel
så att ingen skulle trotsa Pilatus planer för staden
eller sättet han nedlåter sig att utföra dem på.
Gedera, du sårar oss genom att dra upp den här hemska anekdoten.
Vi försöker fortfarande läka.
Det vore oansvarigt att ignorera de sätt
på vilka det här omskakande blodbadet nu kan visa sig bli lärorikt.
Lärorikt?
Trovärdig information har nått oss om
att händelsen var smärtsam även för Pilatus själv.
Den snörvlande barnungen har visat sig oförmögen att känna ånger.
Inte när hans jobb är hotat.
Kejsare Tiberius blev bestört över Pilatus stöld, vilken var oförlåtlig
även enligt romerska måttstockar.
Och ännu mer så, givet den brutalitet med vilken han slog ner vår respons.
Vad försöker du säga?
Det verkar... om än osannolikt...
...som att vi nu vill samma sak som Pilatus.
-Håller han på att bli galen? -Jag vet inte vad han pratar om.
Fred!
Pilatus vill ha fred.
Eller, det vill åtminstone kejsaren.
Kejsare Tiberius Caesar Augustus har inget gott öga till Pontius Pilatus.
Precis. Pilatus ställning som prokurator i Judeen står på spel.
Han fick en reprimand och en varning när han skickade ut trupper
för att döda galiléer medan de frambar offer i vårt tempel.
Sen fick han en andra varning för akveduktmassakern.
Han var redan för ung och grön för ämbetet och nu är han officiellt under uppsikt.
Då får vi se till att nåt händer, så vi kan bli av med honom.
Kortsiktigt, Sebadja. Som vanligt.
Jag föreslår att vi utnyttjar hans bräckliga situation.
Tar hand om några saker vi har skjutit upp.
Som vadå?
Det är nåt som det här styrande organet och dess kommittéer får bestämma.
Vi kan antyda till Pilatus...
...att en revolutionär ledare underblåser ett kuppförsök för att, låt säga...
...avlägsna de romerska votivsköldarna från palatset.
Han är inte vänligt inställd till mutor.
Vad har han för alternativ?
Yussif, tygla din tunga.
-Jag utnyttjar min röst. Detta är absurt. -Visst, jag vet vad du menar. Kom med här.
Jag vet att du har saker du vill uppnå, men du är ny.
Ingen känner dig. Du kommer att bli överröstad.
Var ska jag börja, då?
Välj dina strider.
Vad vill du uppnå?
Vad du än kom hit för
är nyckeln att komma in i en kommitté med engagemang för samma mål.
-Vilka kommittéer finns det? -Hela bredden av judiska angelägenheter.
Det finns en kommitté för rituell renhet och offerinspektion.
Mycket praktiskt inriktad.
Tiondeinsamling och finanser, jordbruk och matlagar,
utbildning och arbetskraft, firande av sabbat och högtider.
-Det beror på vad du kom hit för. -Jag kom för att göra skillnad.
-Det säger alla i början. -Och vad händer sen?
Jag försöker hjälpa dig.
Yussif, du kommer från en framstående affärsfamilj.
Ändå valde du att arbeta bland vanligt folk på Galileens landsbygd,
där vi intellektuella inte platsar.
Men sen tog du beslutet att gå vidare från ditt ungdomliga, rättrådiga skådespel.
-Det var inget skådespel. -Ungdomlig idealism...
-Du bestämde dig för att växa upp. -Förolämpa mig inte.
Lutar du mot Hillels tolkningar på grund av Nikodemus?
Hade din tid med Nikodemus den motsatta effekten på dig?
Ingen av de där kommittéerna lät särskilt intressant.
Det finns kortsiktiga uppdrag också.
Det finns en vald kommitté för tempelrenovering.
Liturgisk förnyelse, återtagande av Beer-Sheba vid södra gränsen.
-Beer-Sheba. En del av Edom, inte sant? -Ja.
Alla vill väl ha hela landet Israel så som Gud lovat,
men de här männen har särskilt fastnat för ett avsnitt från domartiden
som beskriver Israels gränser, från norr till söder, med uttrycket "från Dan till Beer-Sheba".
De vill ta tillbaka området, återställa de ursprungliga gränserna.
Jag kan inte tänka mig nåt mer tröttsamt eller meningslöst.
Det kan jag.
Konservering av artefakter från Davids tid för nationalarkivet,
utredning om vem som författade Jobs bok.
Teorier om uppfyllda profetior från babyloniska exilen,
historisk noggrannhet i Judits bok och...
Vänta... Vilken var den där om babyloniska profetior?
Äsch, den är akademisk.
En lista över vilka profetior från Nebukadnessar den andres tid
som kan ha uppfyllts av Antiochos Epifanes styre och vilka som ännu inte uppfyllts.
Den tar jag.
Verkligen?
Du verkar plötsligt väldigt säker.
Det är jag.
Då så. Låt oss ge dig en introduktion.
-Du, Jesus? -Ja?
När du sa "gå en mil till", så blir det faktiskt tre...
...med de två extra för att gå tillbaka och hämta våra saker.
Det är ett mirakel att de ligger kvar.
Det stämmer.
Jag är väldigt stolt över er.
Jag förstår hur svårt det var för er.
Men ni skötte er så bra allihop.
Och nu, vidare mot Betania.
Rabbi?
Judas, hur känns det?
Jag är utmattad.
Jag är inte van vid livet på vägarna, att vara evangelist.
Jaså?
Ge det tid.
Jag är också trött.
Vi är nästan framme. Du ser det där borta.
-Har du varit i Betania förut? -Ja, faktiskt. Jag ville fråga dig en sak.
Medan du umgås med din eema
så undrar jag ifall det går bra att jag besöker en gammal kollega i stan?
-Gammal? -Nja, tidigare kollega.
Han anställde mig som lärling när min far hade dött.
Låter som en viktig person.
Inte viktigare än dig, rabbi. Missförstå mig inte.
Det är okej, Judas, jag förstår. För all del, gå och träffa honom.
Men det kan vänta till efter middagen, va?
Ja, jovisst.
Vänta på det...
Jesus!
Du är här!
Jag tror att vi kommit till rätt ställe.
Äntligen! Kom, allihop! Den här vägen...
Hej, Maria.
Adonai i himlen.
Och varför gömmer sig min käraste Marta inomhus?
Min Herre.
Rabbi, ni får ursäkta husets tillstånd.
-Jag... -Det är okej.
Vad ska det här föreställa?
Stövlar du in här oanmäld med dessa människor?
Och gör vår Marta alldeles uppjagad?
Lasarus, vi hade bara vägarna förbi och tänkte att vi kunde...
Tror du att det här är ett värdshus? Vet du hur upptagen jag är?
Vilken fräckhet.
Vi hade bara vägarna förbi
och trodde att vi kunde få sova över, men jag hade visst fel.
Oj, där fick vi dem allt!
-Hur mår du? -Det är så roligt att se dig, min vän.
Så kul att se dig också.
-Ni skulle ha sett era miner. -Man måste hålla dem på alerten.
Jesus, vad kan jag stå till tjänst med? Vatten, oliver, vin?
Åh, nåt ännu bättre... än allt det där.
Nåt som är bättre än allt det?
-Du är verkligen eemas pojke. -Du känner mig.
Hon gick ut i skogen för att plocka bär.
-Ensam? -Jag försöker.
Det gör jag verkligen. Men du vet hur hon är.
Ja, hon är omöjlig att hålla tillbaka.
Ärligt talat, hon är den enda i huset som vet vilka bär man kan äta
och var man hittar de godaste.
Hon har samlat stor erfarenhet.
-Lasarus, hämta henne. -Varför ska jag? Maria är ju här.
Det är lugnt. Hon är tillbaka innan det mörknar.
-Vi kan väl slå oss ner, eller? -Ja, självklart.
Ni måste ha haft en förfärligt lång resa. Varsågoda.
Kom, gör oss sällskap.
-Det doftar gott. -Åh, tack.
Här borta.
Sebadja!
Det här är Yussif, Arnans son.
Nyligen tillsatt, hörde jag. Gratulerar.
Tack, rabbi.
Det var anmärkningsvärt att se ditt namn dyka upp på listan, från ingenstans.
Jag skulle inte kalla det...
-Hur fick du pengar till din plats? -Sebadja!
Min familj äger en framstående byggfirma i Jerusalem.
Markägande är en sak, men byggande?
Så vulgärt.
Yussif!
Det var ordföranden i kommittén för profetiornas uppfyllelse.
Varför skulle byggande vara vulgärt?
De tycker att de nya byggnaderna fördärvar stadens estetik.
Gedera! Det var ett fantastiskt tal du höll om Pilatus idag.
Stöttar du mig, då?
Vi får boka in en lunch med dig och min kollega Yanni.
-Det här är Yussif, Arnans son och... -Jag känner Arnan.
Han byggde mitt hus.
Vilken rabbin sponsrade din ansökan?
Sets son, Hannas.
En annan sadducé.
Jag tänker inte fråga varför han sponsrade en ny medlem från det motsatta partiet.
Jag vet redan svaret.
Vi är alla Israels söner, även om vi inte är överens om detaljer.
Nästa gång du träffar din abbas gamle vän Hannas,
hälsa honom att jag vill prata om hans söners marknadsstånd.
De har köpt marknadsstånd på Olivberget innan de ens är till salu.
Jag vill veta vilka hans kontakter är.
Jag kanske måste viska nåt i Kaifas öra, om svärsonen till Hannas
och en viss slavmisshandel.
Han vet vad jag pratar om, jag lovar.
Vill du att jag ska hota honom?
Den här vägen, Yussif. Vi har så många att träffa idag.
Gedera, hör av dig om lunchen.
På tal om lunch, nu äter vi. Jag är utmattad.
-Jag med. -Hitåt...
Det där var intressant...
Hästarna älskar det.
Hur går det med vingården?
Det har varit ovanligt torrt på sistone, men vi klarar oss.
Vad betalar du dem som vattnar och beskär?
Hurså? Behöver du ett jobb?
Jag tänker inte jobba för dig i alla fall.
Samma som snickeri.
-Kom igen. -Jo.
-En denar? -Ja.
-Där ser man. Jag trodde du var slug. -Jag är en generös man.
Det är du.
Det påminner mig om en historia.
Är allt som det ska, Marta?
Inga problem. Det var bara...
Jag ordnar det. Fortsätt ni.
Hon är... Varsågod, fortsätt.
Då så.
Himmelriket liknar en husbonde
som gick ut tidigt på morgonen för att leja arbetare till sin vingård.
Efter att ha kommit överens om en denar om dagen
skickade han arbetarna till sin vingård.
Du får det att låta så enkelt...
Vid tredje timmen gick han ut och såg andra stå sysslolösa på marknaden.
Då sa han till dem: "Gå till vingården ni också.
Jag ger er rättvist betalt."
Så de gick.
Tack.
Vid sjätte och nionde timmen gick han ut och gjorde likadant.
Även vid elfte timmen gick han ut och hittade ytterligare andra.
Han sa till dem: "Varför står ni sysslolösa hela dagen?"
De svarade: "För att ingen har lejt oss."
Då sa han till dem: "Gå till vingården, ni också."
När kvällen kom sa vingårdens ägare till sin förman:
"Kalla hit arbetarna och ge dem lön, från den sista till den första."
När de som anlitats vid den elfte timmen kom, fick de alla en denar.
När sen de som anlitats först kom
trodde de att de skulle få mer, men även de fick en denar var.
Och när de fått den muttrade de och sa till husets herre:
"De sista arbetade bara i en timme,
men du har gjort dem jämlika med oss som varit här hela dagen i hettan."
Men han svarade: "Min vän, jag handlar inte fel mot dig.
Gick du inte med på en denar?
Ta det som tillhör dig och gå.
Jag väljer att ge samma belopp till den sista arbetaren.
Får jag inte göra vad jag vill med det som tillhör mig?
Eller missunnar du mig min generositet?"
Så ska den sista bli den första och den första bli den sista.
Vänta lite nu...
Fick de som jobbade en timme en hel denar?
Det är tolv gånger mer än vad de hade rätt till.
Det låter som om vingårdens ägare blev lurad.
-Är himmelriket orättvist? -Jag fattar.
Jag kommer gärna sist.
Med jordiska ögon kan det verka orättvist.
Men jag pratar inte om ett rike av den här världen.
Utan ett himmelskt rike.
Ett annat sätt att räkna.
Där mäts inte folk efter vad de förtjänar.
Tack. Det ser läckert ut.
Det hade blivit bättre om jag inte hade behövt göra det ensam.
-Bättre? -Ja, bättre.
Mer värdigt nån så viktig som du.
Du verkar inte ha märkt att min syster har lämnat mig ensam med arbetet.
Sen du kom hit har hon inte gjort ett dugg för att betjäna dig.
Hon struntar i all min möda att göra det bekvämt för er.
Hon kommer tydligen inte själv lägga märke till hur jag sliter.
Det enda som skulle göra nån skillnad är om du säger åt henne att hjälpa mig.
Marta, snälla, sätt dig här med mig.
Hur skulle det se ut? Bara hälften av dina lärjungar har blivit serverade.
Vi kan diskutera det här senare.
Jag är ledsen.
Jag vet, men jag vill att de andra hör det här.
Det finns inget att skämmas för.
Du har gjort nåt underbart.
Du är orolig och bekymrad över många saker,
och det är inte för intet.
Gästfrihet kommer alltid vara viktigt och jag är tacksam för vad du har gjort.
Du förtjänar det, och mer än så.
Du menar så väl...
...men bara en sak är verkligen nödvändig.
Det bästa sättet att betjäna mig är att lyssna noga på mina ord.
Det har högsta prioritet.
Det är vad din syster har valt.
Det är ett gott val, som inte ska tas ifrån henne.
Tas?
Din mat, portionerna vi får.
De är fantastiska,
men de kommer att försvinna liksom resten av denna värld.
Mina ord kommer aldrig att försvinna.
Maria har valt att festa på nåt som har evigt värde.
Jag vill att ni alla hör det här tydligt. Jag tillrättavisar inte Marta.
Betjänande är vackert.
Handling är bra.
Du gör det du trodde förväntades av dig.
Och det du gör är värdefullt.
Och Maria kunde nog ha hjälpt till lite.
Men lyssna nu...
Jag vill inte att ni distraheras från att vara närvarande med mig
och de vänner jag tagit hit.
Jag bjuder in er till nåt bättre.
Att sitta vid mina fötter, lyssna noga på mina ord,
och sluka dem som en måltid mer näringsrik än vanlig mat.
Nu när det är sagt, så vill jag inte slösa bort Martas fantastiska mat.
Så om ni har förstått lektionen, låt oss tacka henne och äta.
Bra jobbat!
Tack så mycket.
-Tack, Marta. -Underbart, Marta.
Gudomligt.
Det ordet... från dig?
Jag gillar gudomligt.
Jag hämtar in resten. Andreas...
Jag hjälper dig, Lasarus.
Vad är det för frisk smak i brödet?
Jag smög in lite mynta och citron i degen.
-Lysande. -Okej. Vem har inte fått?
Du fick en alldeles nyss.
Nej, nej. Här borta först.
Det var bara en pytteliten bit.
Jag tänker slåss till döden.
Förlåt.
-Ge den lilla till lille Jakob. -De är lika stora allihop.
Jag har kört vagnen hela dagen och jag känner att...
Jag har kört vagnen...!
Min son!
Eema!
Du är verkligen här.
Du är verkligen här!
Ja, men... vi har ett allvarligt problem.
-Vad då? Vad har hänt? -Jag vet inte vad jag ska göra.
Det kan förstöra hela kvällen.
De har...
De har slut på vin.
-Nämen, vad ska vi ta oss till? -Jag har ingen aning.
Rabbi?
-Förlåt att jag stör. -Ingen fara alls.
Du sa "efter middagen".
-Passar det nu? -Javisst. Hälsa din vän från mig.
Trevligt att se dig igen, kvinna.
-Shalom. -Shalom.
-Det låter som en fest där inne. -Det är det verkligen, men...
-...vi behöver väl inte gå in riktigt än? -Som du vill.
-Följ med mig till brunnen. -Brunnen?
-Ditt hår behöver tvättas. -Jaså, gör det?
Jag tycker det är ganska rent, ändå.
Trivs du i ditt nya hem i Betania?
Det är inte som hemma, men vi vet ju att ingen av oss kan återvända till Nasaret.
-Saknar du det? -Nasaret är bara en plats.
Och som de behandlade dig...
Men abbas grav ligger där.
Mina tankar vistas i de levandes land, inte de dödas.
Tar Lasarus väl hand om dig?
För bra.
Om han fick bestämma skulle jag sitta inomhus hela dagen,
skyddad från solens hetta och uppassad av Marta som drottningen av Saba.
Jag fick sätta ner foten och propsa på att få bidra, med att samla frön och bär.
Jag hörde det.
-Eema... -Tyst med dig, du klarar detta.
-Du får fortfarande tovor i håret. -Du är fortfarande inte särskilt försiktig.
Du har fått dina starka händer från mig, glöm inte det.
Så länge du inte slickar dig på tummen och torkar mig i ansiktet igen, så är det bra.
Det behövs inte. Du hade tur.
Tack och lov.
Det här påminner mig om när allt var enkelt.
Det var inte alltid enkelt. Vi hade det kämpigt.
Vissa kvällar fick din far och jag bestämma vem av oss som skulle få äta.
Jag vet.
Det var viktigt att lära sig fattigdomens ovisshet.
Mina lärjungar... de är fattiga på ett annat sätt.
Deras sätt att förstå, att lyssna och att tro.
Utblottade, är jag rädd.
Är det så illa?
De ber om världsliga ting,
prestigefyllda positioner till höger och vänster om mig, i ära.
De tar illa upp när jag visar ödmjukhet och vördnad för världens makter
istället för att, inte vet jag, förvandla de romerska soldaterna till saltstoder.
De är bara människor. Vad förväntar du dig?
Också människa.
Raring, jag bytte dina lindor när de blev nedsölade.
Tro mig, jag vet.
Det som smärtar mig... är den...
...ja, den mycket mänskliga känslan...
...att ingen förstår... det här.
Det är inte deras eget fel.
De är helt enkelt oförmögna till det.
Jag uttalar min himmelske Faders ord
och de religiösa ledarna kallar det hädelse och konspirerar mot mig.
Vissa bara väljer helt fel väg.
Mina egna lärjungar säger att de håller med...
...men sen agerar de på ett sätt
som tyder på att de aldrig har tagit in ett ord av vad jag har sagt.
Vad skulle krävas för att de ska förstå?
Min son?
Bittert.
Va?
Det är ett bittert svar på en bitter fråga.
Du talar i liknelser.
Det gör jag, ibland.
Minns du när din far lärde dig att hugga till en timmerknut?
Han gjorde det inte genom att berätta en historia.
Han la sina händer ovanpå dina,
krökte dina fingrar runt verktygen och vägledde dig.
Cypress, ek, sykomor.
De lyder mästarens händer.
Men mänskliga hjärtan...
...det är en annan historia.
Det skadar inte att försöka. Att tala klarspråk, menar jag.
Jag provade det nyligen.
Jag berättade exakt vad som skulle hända. De kunde inte ens ta in det.
Människans strävan att undvika svåra nyheter...
...gör henne ibland döv.
Sant.
Du kommer nog på nåt.
Kom, vi går in.
-Jag vill se hur Simon mår. -Jo du, han har fått ett nytt namn.
Jaså?
Som Abram till Abraham?
Ungefär så.
-Kör du fortfarande med det gamla tricket? -Hades och Styx!
Hur kom du in?
Nyckeln låg fortfarande under fänkålsplantan.
Det är klokt att byta lås och gömma nyckeln på ett nytt ställe
efter att ha avskedat en anställd.
Jag avskedade dig inte. Du sa upp dig. Jag trodde aldrig jag skulle se dig igen.
Har allt rasat samman?
Vi passerar bara genom Betania.
-Känn dig som hemma. -Jo, ursäkta, jag...
Jag borde ha knackat.
Vad är hemma för dig, nu för tiden?
Vi är nomader. Slår oftast läger.
Har er rabbin ingen hemmabas?
Kapernaum, antar jag.
Om man nu kan kalla det ett hem när vi hemsöker en plats.
Vi är strategiskt förflyttade från Kapernaum för tillfället.
För mycket uppmärksamhet.
Jag hörde att hans berömmelse och vanära sprider sig som en löpeld.
Borde han inte samla en armé, istället för att jagas ut från småbyar i norr?
Jag är nyare än de andra, så...
-Min åsikt betyder inte mycket. -Han har mycket att lära av dig.
Han förstår uppenbarligen inte vikten av perception i affärer.
Affärer av alla de slag.
Hans framtoning är ett problem. Religiösa ledare känner sig hotade.
Inte bara religiösa ledare.
Jag hörde att en av hans efterföljare blev mördad av en högt uppsatt romare.
-Sant eller falskt? -Det var en hemsk, tragisk olycka.
Det var praetorn själv.
Han blev straffad och degraderad.
De dödar en av våra medborgare och får sig en åthutning.
Tänk vad som skulle hända om vi rörde en av dem?
Vi kommer att få reda på det, för det måste väl börja hända snart, va?
Jag antar det.
Judas?
Alltså, Hadad... Han är Messias, utan tvekan.
Han helar folk. Han utför mirakler.
Hans undervisning liknar inget som nån har hört förut.
-Det sa du själv, om du minns? -Så varför låter du inte övertygad?
Jag minns att han inte samlade in pengar.
Det var en enorm folksamling.
Han hade allas öron, allas hjärtan, och kunde dra i trådarna till varje börs.
-Han hade bara behövt fråga. -Det är hans storhet, skulle vissa säga.
Ingen kan kalla honom charlatan eller bedragare.
-Vilket är mer än jag kan säga om mig själv. -För att du behöver äta?
Jag erkänner.
Jag...
Jag förstår inte vad vi håller på med eller varför vi gör det. Jag...
Eller varför vi inte går snabbare fram. Jag...
Jag försöker lära mig.
Under tiden är jag...
Alltså, jag svälter inte.
Du var mager även när vi åt som kungar, så hur ska jag veta?
Har du några besparingar?
Jag försöker vara noga med hur jag fördelar ut pengar.
Jag sparar en del för kärva tider, men de kommer så ofta...
-Vad menar du med "jag"? -De gav mig ansvaret för ekonomin.
-Lärde du dig inget av mig? -Jag har försökt glömma.
Förlåt. Jag...
Jag är tacksam för lärlingsplatsen, men...
Men nu försöker jag använda det jag lärt mig för att hjälpa gruppen.
Blir du kompenserad för din specialkunskap?
Det finns en till med stor talang för bokföring, men han vägrar ta i det.
-Han var skatteindrivare. -Dåligt samvete.
Ska du säga...
Om du är den enda som är kvalificerad och villig
förtjänar du ett arvode för din insats.
Som Salomos ordspråk lyder:
"Ve den som låter sin nästa arbeta för intet och håller inne med hans lön."
Det var inte Salomo.
Det kvittar vem som sa det. Principen kvarstår!
Du vet också hur man investerar klokt.
Det är en bra affär att ta en liten andel och sätta in på banken där det ger ränta.
Jesus har faktiskt en liknelse om det.
-Till förmån för ränta? -Ja, absolut.
Då kan du ha full förvissning om att du gör vad han vill att du gör.
Jag kom inte hit för rådgivning, Hadad.
Varför är du här, då? Mer än att se förvirrad ut...
...och pendla mellan självgod och generad.
Du är arg, Judas.
Ja!
Min världsbild är omskakad.
Jag vet ingenting... förutom att han är den ende sanne Messias...
...och Israels framtida kung som ska sitta på Davids tron.
Och han har kallat... på mig.
Och kallat på dig med ett syfte.
Tills du listar ut vad, kan du åtminstone se till att du har
resurser till fortsatt verksamhet. När han intar Davids-tronen du babblar om
blir du det naturliga valet till finansminister under hans regim.
Jag...
Så långt tänkte jag inte.
De gav dig totalt förvaltningsansvar.
Sluta vänta på tillstånd att förbättra verksamheten eller fatta vuxna beslut.
De måste växa upp allihop, du måste få lön och han måste leda.
Om du verkligen tror att Jesus är judarnas framtida kung,
hjälp honom då att agera som en sån.
Det är därför han har dig där.
Mötet är avslutat.
Det har varit ett par intressanta dagar, eller hur, rabbi Yussif?
Har du lärt dig massor?
-Mest att jag har mycket att lära. -Alla börjar nånstans.
Jag är fortfarande inte en av de 72 som du. Du lär dig.
Fatta mod. Morgondagens session blir inte lika olidlig.
Alla måste hinna hem innan sabbaten inträder vid solnedgången.
Rabbi Lehad! Rabbi Yussif, kom.
Jag presenterade er aldrig igår.
Det här är Lehad, Etnans son.
Han är ordförande i kommittén för återtagandet av Beer-Sheba
och södra gränsreformen som jag berättade om.
Det är en ära att få träffa er, rabbi.
Nöjet kan vara helt på min sida, utifrån min berömda frågelek.
-Ja, onekligen väldigt berömd. -Vilka är frågorna?
Kolja eller havsruda?
Följ bara din första instinkt...
Havsruda.
Repsandaler eller betselskinn?
Rep.
-Hillel eller Shammai? -Hillel.
-Varför? -Jag satt vid rabbi Nikodemus fötter.
Lärarnas lärare... Fruktad av alla, till och med Shammai,
även om han inte erkänner det, och respekterad i hela landet.
Han har varit iväg på forskningsresa i flera veckor.
Var han gästlärare på din hebreiska skola?
Du verkar lite ung för det.
Han besökte Kapernaum där jag praktiserade.
Varför valde du Kapernaum?
För att vara bland vanliga galiléer, långt från släktens hus i övre stadsdelen.
Väldigt ädelt. Jag är imponerad.
Det påminner om när Samuel tog sig till Betlehem
för att smörja en av Jishais söner till att bli Israels näste kung.
De tyckte inte att David var värd att visas upp inför Samuel.
Det är förvånande vad man kan hitta på de små, obskyra ställena.
Verkligen.
Rabbi Shmuel sa att du är intresserad av att rita om Israels södra gräns
för att omfatta staden Beer-Sheba.
Det stämmer.
För att hedra Guds ursprungliga löfte om gränser från norr till söder,
"från Dan till Beer-Sheba".
Det kan väl bli svårt att vinna entusiasm för en sån agenda
när vi har så mycket på gång med Rom?
Vi har en strategi.
Beer-Sheba kanske inte verkar brådskande för många inom Sanhedrin,
men vi vet vad som skulle fånga deras uppmärksamhet.
Jesus från Nasarets död.
Ursäkta?
-Ni har säkert träffat honom i Kapernaum. -Det har vi, men...
Han skaffar sig fiender överallt, på goda grunder.
En grupp i Tel Dor har skickat en delegation till Jerusalem
för att yrka på att han tas i förvar och åtalas.
Jag har inte hört talas om att medborgare vill väcka åtal.
De hävdar att hans handlingar ledde till en flickas död. De vill definitivt väcka åtal.
Han gör Jerusalem nervöst,
och nån som Pilatus litar på sägs ha varit på en tillställning
i Dekapolis där han bröt bröd med hedningar.
Rom tar honom på allvar nu.
Om vi får honom gripen eller avrättad drar det uppmärksamhet till vår sak.
Förlåt mig.
Jag blir lite förvånad över hur nonchalant ni talar om att avsluta ett liv.
Är inte dödsstraff endast tillåtet på tempelområdet?
När utdelade Sanhedrin en sån dom senast?
Han har också hävdat att han är Människosonen.
Oavsett våra politiska beslut är han ingen oskyldig man.
Blod på händerna beror inte alltid på att nåt gjorts fel.
Ibland kan resultaten bli rättvisa.
Om nasarén fortsätter sin kampanj kommer nationen att tacka oss.
Det var för många oliver. Jag måste dra ner på dem.
-Det här är till dig. -Till mig? Verkligen?
-Titta här. -Tack.
-Är allt bra? -Ja.
-Behöver du hjälp med nåt? -Nej, det går bra. Tack.
-Jag kommer tillbaka. -Okej.
Då så, eema.
-Ta hand om dig. -Du med.
Jag älskar dig.