Galilejski Jevreji!
Dvanaestorica i dve žene.
Rečeno mi je da s vama putuju čak četiri žene.
Vi ste sledbenici Isusa iz Nazareta?
Ko pita? -Imam pošiljku...
Za Andreja i Simona, sinove Jonine.
Nisi mu odgovorio na pitanje. -Šta je u kutiji?
Ja sam glasnik, paket nije od mene. Rekli su mi samo kome da ga predam.
Neka onaj čije je ime Andrej, istupi.
Ja!
Reci nam ko te šalje i možda ćemo ti objasniti.
Hej, polako.
Do sledećeg viđenja.
Niko me više ne zove Simon.
Pošiljalac nije upoznat s tom promenom.
I ne zna da je Rama umrla.
I zašto je prvo rekao tvoje ime?
Ja sam stariji.
Možda je to neko ko bolje poznaje Andreja.
Da nije od Krstitelja?
Mrtvi ne šalju pakete.
Da, slažem se.
Hajde da pogledamo.
Mogli bismo da kupimo mnogo hrane ako samo kutiju prodamo.
Jovan nije mogao da priušti nešto ovako vredno.
Sećate li se vreće zlata koju je neko ostavio za nas pre Samarije?
Ja se sećam i vreće mrtvih vrana koju je neko poslao u Tel-Dor.
Slali su nam i pisma u kojima mole za isceljenje i znake.
Možda je nekome potrebna naša pomoć. -Ili žele da plate Isusu za čudu.
Primili smo i poklon zahvalnosti od Fatije,
nabatejske starešine nakon dobročinstva u Dekapolisu.
I zašto je Andrejevo ime prvo?
Možda je neko poslao besnu životinju da nas napadne i ubije.
Dobro.
Ne miriše sumnjivo. -Otvorite je.
Od Jovane je.
"Za uspešan nastavak širenja učenja i delanja Isusa Nazarećanina."
Moraćemo da se podelimo u grupe kako bismo što pre sve prodali.
Jedna osoba to neće moći sama. -Podeli, hajde.
Oh, ja? Odmah. Važi.
Srebrni kuhinjski noževi.
Zi?
Znam ko će biti zainteresovan.
Ajoj! Svila sa Dalekog istoka.
Ne. Mislim da to nije dobra ideja.
Ali ti znaš koliko vredi, Matej. Moći ćeš da ugovoriš najbolju cenu.
Zar se nismo dogovorili da se Juda stara o novcu?
Jesmo. Donesi koliko god možeš da dobiješ za ovo.
Verujemo ti, Matej. Beskrajno.
Lapis lazuli.
Ametist, karneol, jaspis... -Dragoceni su?
Više od rubina.
Dobićemo mnogo za ovo. Budite sigurni u to.
Jakove, ti idi sa Tamarom i Marijom na tržnicu.
Postaraj se da ih niko ne dira.
A, ostao je kovani novac.
A tu je i kutija.
Ti ćeš da prodaš kutiju, Natanailo.
Idem ja s tobom.
A novac?
Judo, uzmi novac i stavi ga u torbu.
Dobro.
Pa šta sad čekate? Krenite! -Idemo.
Neka nam ovi Jovanini darovi dugo potraju.
Idemo na tržnicu. -Uzmi ovo.
Ti, Gedera, sadukejskog ubeđenja, tvrdiš da nema vaskrsnuća mrtvih.
U Adonajevom Svetom zakonu se nigde ne spominje zagrobni život.
Spominje se u Davidovim psalmima.
Psalmi nisu u Tori!
Prema napevu košuta u zori...
"Bože, Bože moj, zašto si me ostavio?" -Da, tako je.
Ali ako odemo dalje, pred kraj...
"Njemu će se klanjati svi bogati i siti na zemlji,
pred njim će kleknuti svi koji u prah silaze..."
Ova rasprava ne vodi nikuda. -A onda ovde, kod proroka Danila:
"Mnogi koji počivaju u prahu zemaljskom, probudiće se,
jedni u život večni, a drugi za sramotu i večni prezir."
Ne razumem kako iko može da porekne ovo!
To su metafore!
Misli se na Izrailjevo nacionalno vaskrsnuće,
prah su nejevreji s kojima se mešaju.
"Buđenje" se odnosi na dolazak Mesije,
kada će se Jevreji koji ljube Božji zakon probuditi iz duhovnog sna
dok će oni koji se odreknu Mesije biti posramljeni i prezreni.
Rabine Gedera, kako tumačite reči "večni život"? Hayei Olam.
Božji zakon je nepromenjiv i večan.
Kada posvetite život proučavanju Tore, bavite se temama koje su večno važne.
To je Hayei Olam.
Na koji način se sadukejsko poricanje života posle smrti
odražava na poštovanje Tore u praksi?
Pa nama je praksa najvažnija.
Voleo bih da se osvrnemo na reči iz Pete knjige Mojsijeve.
"Zato, drži zapovesti, propise
i uredbe koje ti danas zapovedam da ih vršiš."
Božja volja je da sprovedemo njegov zakon ovde, danas,
ne u nekom zamišljenom sledećem svetu, već ovom.
To vaše farisejsko doslovno tumačenje Knjige proroka Danila
beskorisno je i opasno.
Ako sve ovo radite samo da biste zadobili nagradu nakon smrti,
onda ste slepi za stvarnost koja vas trenutno okružuje.
Kako biste odgovorili na optužbe da vam upravo takvi stavovi
garantuju bogatstvo i društveni položaj?
Uživate određene privilegije u ovom životu.
Zašto biste se brinuli za zagrobni?
Obični Jevreji žive u takvoj nemaštini
da je verovanje u vaskrsnuće jedina uteha koju imaju.
A vi, rabine Zavedeje, ne učestvujete u dnevnim gozbama Velikog veća?
Gedera, govorimo o njegovim tumačenjima, ne o njegovom statusu.
Licemeri!
Vi ste optužili mene da krivo tumačim reči zbog bogatstva koje posedujem.
Obojica uživamo u izobilju.
Ali suština je ista, ma koliko je ti poricao.
Jani, molim te, preuzmi.
Rabine Gedera...
Josife! -Brate!
Otkud ti ovde?
Ovuda. Hajde, hajde, dođi.
Videh tvoje ime na spisku za sastanak Veća, ali pomislih da je greška.
Iskreno, i ja sam.
Konačno si popustio, prihvatio si očevo bogatstvo i uticaj.
Mislio sam da se to neće desiti.
Pa, desilo se.
Da, ali, mogao si da iskoristiš to nasledstvo mnogo ranije.
I šta bih s njim? Tek sam završio školu.
Nisam imao iskustva u službi među narodom.
Zanemarimo moju ljubomoru, tvoj otac verovatno nije bio oduševljen.
Da, ali sudeći po njegovoj velikodušnosti
rekao bih da je preboleo.
Ovo je bila žučna rasprava.
Misliš li ti da su sadukeji u pravu?
Jedina stvar oko koje bih se složio sa njim je da nije trebalo da pominješ
njegovo bogatstvo.
Tumačenje mora da stoji na čvršćim temeljima.
Novac je osetljiva tema, zar ne, Josife?
Obojica smo koristili sva raspoloživa sredstva kako bismo došli dovde.
Ti si koristio birokratske olakšice, a ja svog oca.
Čini mi se da je moj put gori. -Bitno je da smo sada tu gde jesmo.
Jedino pitanje koje ostaje je šta ćemo uraditi sa svojim nameštenjem.
Pa, u pravu si.
Mada, mislio sam da znam koji su mi ciljevi, ali u poslednje vreme...
Nisam tako siguran.
Šta se promenilo?
Hajde da prošetamo malo.
Pa, doći ćemo do Svetog grada pre mraka.
Mnogo pre mraka, ako nastavimo ovako.
Hoćemo li da se ulogorimo na istom mestu kao za praznik Senice?
Sad nije praznik. Logor privlači previše pažnje.
Ljudi će ga tražiti. -Šta onda?
Gostionica?
Isti problem.
Uhode su svuda, papirologija, tražili bi nam podatke na ulazu.
Zahvaljujući Jovani, imamo dovoljno novca za gostionicu.
I to nekoliko, da se razdvojimo i izbegnemo sumnju.
Možemo da ga maskiramo, koristimo lažna imena?
Lažna imena? I prekršimo osmu zapovest?
Devetu.
U pravu je, Jovane. Laganje je deveta.
Nije bitno koja je po redu. Laganje je laganje.
Zi, tvoj brat živi u Jerusalimu.
Da. Jesej. -Da, ali zar on nije beskućnik?
Možda više nije. Mnogo se promenio.
Ali mislim da svakako ne bi mogao sve da nas primi.
Pa, ima li neko bogatog ujaka u gornjem delu grada ili okolini?
Juda kaže da imamo dovoljno novca za gostionicu,
moramo samo da se postaramo da niko ne prepozna učitelja.
Da niko u Jerusalimu ne sazna da je stigao.
Da li se neko javio Nikodimu?
Ne znamo koje su mu želje i namere.
Pričala sam s njim, Jovane. Delovao mi je iskreno.
Dobro jutro, prijatelji.
Šalom. -Dobro jutro.
Dobro jutro. -Šalom.
Učitelju, gde bi želeo da prenoćimo? -Na imanju mog prijatelja Lazara.
Mislio sam da je u Vitaniji. -I jeste.
Ne idemo pravo u Jerusalim, prenoćićemo kod Lazara i njegovih sestara.
Jedva čekam da vidim majku.
Pa, možemo li što pre da krenemo?
Kako ide pakovanje?
Moramo još ovo da rasklopimo, ostalo je spakovano.
Stoj!
Jevrejski građani!
Svi ostanite mirni.
Razoružajte se i spustite stvari. Nosićete naše od sada.
Prema rimskom zakonu, smeju da nam narede da im nosimo stvari.
Bilo gde?
Postoji ograničenje. Maksimalno jednu milju, ne dalje.
Tišina. -Uzmi ovo.
Učitelju, ovo je ponižavajuće.
Povinovaćemo se. Dostojanstveno.
Evo.
Više. Još više. -Podigni ga.
Pazi da se ne sapleteš.
Još malo ga podigni. Više.
Pitam se kako li je,
šetati se po vasceli dan, bez teške metalne kacige na glavi?
Jesi nekad nosio ovo?
I ti.
Izvoli.
Ja ću to uzeti. -Nisam od slame, Matej.
Mogu to da nosim. -Marija, molim te.
Požurite, marvo!
Tegleća marvo!
Brže. Ubrzajte.
Sad si kao pravi vojnik.
Učitelju, da uzmem ja to. Ne bi trebalo ovako da... -Ne, ne.
Priliči mi isto koliko priliči i vama.
Obojica znamo da to nije istina. -Hvala ti na brizi, Judo.
Koliko si napredovao u mudrosti i položaju od susreta u Kapernaumu?
Pored toga što si shvatio da možeš da upotrebiš porodično blago?
Prestani to da spominješ. -Dobro.
Ali nisi onaj isti nesigurni Josif kog sam poznavao u Galileji,
koji nije umeo da namesti tallit.
Postao sam posvećeniji, razboritiji i pronicljiviji, Samuilo.
Ko su ljudi koje smo sreli na ulazu?
Zar nisi rekao da si pronicljiv?
Mislio sam u službi.
Dobro, ti si pronicljiv.
Hajde da vidimo da li si ovo primetio.
Znam šta su pisari.
Zovemo ih i advokatima, u smislu da su oni glavni čuvari
Svetog zakona Mojsijevog.
Tumači i sudije Božjeg saveza s Izrailjem.
Nisu odeveni lepo kao većina advokata koje poznajem.
Oni ne primaju platu.
Imaju drugi posao koji im omogućava da ovde rade bez naknade.
Zašto rade bez naknade?
U nadi da će upoznati nekoga ko bi mogao
da im obezbedi nameštenje kad se ukaže prilika.
"Sva raspoloživa sredstva." -Tako je.
Šta je s njima?
Prstenje sa ametistom i topazom, takvo nose u Grčkoj.
Atinsko plave marame...
Helenski Jevreji koji su došli iz Dekapolisa?
Heleni, da, ne iz Dekapolisa.
Irodovci.
Oh, naravno.
Pristalice vazalnog kralja Iroda Antipe, a samim tim i Rima.
Žele da osiguraju veći politički uticaj svom vladaru na uštrb ostatka Izraela.
Veoma su nemoralni, sebični, zabludeli.
Ziloti ih mrze. -Oh, oni mrze i nas.
Tačno. Svakoga ko nije zilot. Čak i njih.
Payot! To se ne viđa često.
Kao što je napisano:
"Ne šišajte svoju kosu kružno, ne skraćujte bradu."
Pristalice učenja Šamajevog?
Verovatno se, kao i uvek, žale na Ilelove sledbenike.
I jedni i drugi su posvećeni Tori
samo se Šamaj doslovno drži teksta dok Ilel želi da sagleda širu sliku.
Poslednja prepirka:
"Da li reći nevesti na dan venčanja
da je lepa iako to nije istina?"
Pretpostavljam da Šamaj kaže ne, jer bi to bila laž.
Tačno, a Ilel kaže da je svaka nevesta lepa na dan svog venčanja.
To je prava priča o Bogu i njegovom narodu.
Pripazi pred kim se tako izražavaš.
Biće nešto od tebe, Josife.
Nisi lagao kada si rekao da si pronicljiv. Razborit.
Samuilo,
nešto nije u redu?
U redu?
Kroz istoriju, ljudi su za period u kom žive govorili: "čudna vremena",
"teška vremena".
Ni naše nije izuzetak, rekao bih.
Iskreno ti kažem da mi je drago što si ovde.
Svaka ti čast.
Hvala, rabine.
Izvinite!
Malo pažnje, molim vas.
Imam jednu molbu za vas.
Pomoći ću ti, u redu? Daj mi to, Matej.
Nije mi do mog poniženja.
Preživeću.
Već sam besan zbog toga kako se ophode prema njemu.
Prošao sam ovo sto puta.
Ne postaje lakše vremenom.
A čije je ovo vlasništvo?
Ubrzajte.
Nisam mogao ni da zamislim ovakvu situaciju.
Rekao je da se povinujemo,
a mi smo ga poslušali.
Bolna ironija njegovih učenja.
Šta kaže jedan Jevrejin drugom kad ih prate dva nasilnika?
Šta? -Šta?
Nemoj da ga ispustiš.
"Bežimo, brate, njih je dvojica, a mi smo sami."
Dekane, prešli smo jednu milju.
Verovatno se nikada do sada
niste toliko obradovali nekom rimskom zakonu.
Znamo da je ovo bila čast za sve vas.
Stanite sad.
Rekoh stani!
Krenuli ste u vojni logor koji je udaljen milju odavde, zar ne?
Tako je. Ali zakon dozvoljava samo jednu milju.
Pod prinudom.
Zakon ne zabranjuje građanima da vam pomognu ostatak puta, svojevoljno.
Idemo, prijatelji.
Ali... -Ako vas nešto pitaju,
recite da smo se ponudili.
Učitelju, šta se dešava?
Zašto pomažemo Rimljanima?
Judo.
Gde smo se upoznali?
Tokom besede na Horazinskoj gori.
Dobro.
Kad god si u nedoumici, seti se moje pouke.
Možda da ipak uzmemo svoje šlemove kako ne bi bilo neke zabune u logoru.
Kako želite.
Hajde. -Daj mi to. U redu.
Da, daj mi to. -Ja ću preuzeti.
Daj ga meni.
Hej, i ko te potera jednu milju...
Idi s njim dve.
Nije mi drago što vas podsećam na nemili incident,
ali dobili smo nove informacije koje zahtevaju reviziju slučaja.
I dalje žalimo za trenutkom u kom je namesnik Pontije Pilat
varvarski prisvojio novac
iz hramovne blagajne namenjen za izgradnju akvadukta
koji bi rešio problem vode u Jerusalimu.
I još gore, i dalje žalimo
one koji su živote izgubili u nameri da se odupru ovoj provokaciji
i koji su zgaženi,
raskomadani, proburaženi,
i ostavljeni da vise da bi služili kao primer
onima koji se protive Pilatovim planovima za izgradnju,
kao i sredstvima kojima se služi kako bi ih ostvario.
Gedera, nikome ne činiš dobro spominjući te grozne događaje.
Rana je i dalje sveža.
Bilo bi neodgovorno ignorisati činjenicu da bi to strašno krvoproliće
sada bilo korisno.
Korisno?
Proverene informacije koje su stigle do naših ušiju
ukazuju na to da je taj događaj naneo bola ne samo nama već i samom Pilatu.
To cmizdravo derište nije sposobno za pokajanje.
Jeste kad mu je posao ugrožen.
Car Tiberije je bio zgrožen, prvo zbog krađe novca iz blagajne,
što je neoprostivo čak i prema rimskim standardima,
a još više zbog brutalne sile kojom je ugušen ustanak naroda.
Šta želiš da kažeš?
Izgleda da,
iako deluje nemoguće,
Pilat i mi delimo isti cilj.
Da li je on to izgubio razum? -Nemam pojma o čemu priča.
Mir!
Pilat želi mir!
Tačnije, Cezar ga želi.
Car Tiberije Cezar Avgust nije obožavalac Pontija Pilata.
Tako je. Pilatov posao kao namesnika Judeje je pod znakom pitanja.
Prva opomena i upozorenje mu je bilo kada je poslao trupe da ubiju Galilejce
dok su podnosili žrtve u hramu,
a druga mu je bila za akvadukt.
Ionako je bio premlad i nedorastao ovoj ulozi, a sada je zvanično upozoren.
Hajde onda da preduzmemo nešto da ga se otarasimo.
Da. -Kratkovid si, Zavedeje. Kao i obično.
Predlažem da iskoristimo njegov nezavidni položaj.
Da se pobrinemo za neke stvari koje smo odlagali.
Kao na primer?
To je na upravnom telu i njegovim članovima da odluče.
Možemo dojaviti Pilatu
da vođa revolucije sprema smaknuće, ako on, recimo...
Ukloni rimske zavetne štitove iz palate.
Neće olako prihvatiti iznudu.
Ima li drugog izbora?
Josife, ne mešaj se.
Pozvan sam, imam pravo glasa. Ovo je besmisleno. -Znam šta si hteo. Dođi.
Znam da želiš da se dokažeš, ali novajlija si.
Niko te ne poznaje, nadglasaće te.
Odakle onda da počnem?
Biraj svoje bitke.
Šta želiš da postigneš?
Ako si se opredelio,
učlani se u odbor koji se bavi pitanjem koje te interesuje.
Koji odbori postoje? -Za sve goruće teme.
Postoji odbor za obredno pročišćenje i prinos žrtvama.
Veoma koristan.
Porez i blagajna, poljoprivreda i zakon o hrani,
obrazovanje i rad, nadzor za Šabat i proslave.
Reci šta te interesuje. -Želim promene nabolje.
To svi isprva žele. -A šta se onda desi?
Hoću da ti pomognem.
Josife, dolaziš iz uspešne poslovne porodice,
a izabrao si da radiš među običnim narodom Galileje,
gde nema mesta za intelektualce poput nas
jer si ipak odlučio da se odrekneš mladalačkog pravdoljubivog zanosa.
Nije to bio zanos. -Mladalački idealizam.
Odrastao si. -Ne vređaj me.
Da li naginješ Ilelovom tumačenju zbog Nikodima?
Da li je druženje s Nikodimom drugačije uticalo na tebe?
Ni jedan od tih odbora mi ne zvuči zanimljivo.
Postoje i jednokratni zadaci, znaš?
Postoji odbor za renoviranje hrama,
liturgijsku reformu, kao i za povraćaj Virsaveje, grada na južnoj granici.
Virsaveja? Deo Idumeje, je l' tako? -Da.
Svi želimo da granice Izraela budu one koje je Bog obećao
ali odbor se najviše poziva na pasus iz vremena sudija
koji opisuje granice Izraela, od severa do juga, "od Dana do Virsaveje".
Žele da ga povrate, da obnove prvobitne granice.
Pa, ne mogu da zamislim ništa zamornije i nezahvalnije od toga.
Ja mogu.
Očuvanje starina iz Davidovog vremena za nacionalno arhivu,
utvrđivanje Jovovog autorstva.
Teoretisanje o ispunjenim, kasnim vavilonsko-izgnanskim proročanstvima,
istorijska tačnost Knjige o Juditi i Toviji...
Čekaj. Spomenuo si vavilonska proročanstva?
Ah, taj je akademski.
Pa, navodna lista proročanstava iz vremena Navuhodonosora Drugog,
koja su se možda ostvarila za vreme vladavine Antioha Epifanija
i onih koja tek treba da se ispune.
E to.
Stvarno?
Odjednom si kao siguran.
Jesam.
Pa, dođi da te predstavim.
Pa, Isuse. -Da?
Kad kažeš da idemo još jednu milju, zapravo je tri,
jer smo morali da se vratimo po svoje stvari.
Pravo je čudo da su još uvek ovde.
Tako je.
Ponosan sam na vas.
Znam da vam je ovo teško palo.
Ali dobro ste se pokazali.
A sad, pravac Vitanija.
Učitelju?
Judo, kako se osećaš?
Premoren sam.
Još se navikavam na nomadski život, da budem jevanđelista.
O, je li?
Strpi se malo.
I ja sam umoran.
Uskoro stižemo.
Grad se pomalo nazire.
Jesi bio u Vitaniji? -Da.
Zapravo, imam jednu molbu.
Dok budeš sa svojom majkom,
da li bi bilo u redu da odem u posetu jednom starom kolegi?
Starom? -Bivšem kolegi.
Primio me je za šegrta nakon smrti mog oca.
Rekao bih da ti je on bitan.
Nije mi bitniji od tebe, učitelju, da se razumemo.
U redu je, Judo. Razumem te.
Svakako, idi i poseti ga.
Ali sačekaj nakon večere, može?
Da, da.
Čekaj malo...
Isuse!
Stigli ste!
Mislim da smo na pravom mestu.
Napokon! Hajte, hajte, svi, ovuda!
Zdravo, Marija.
Koliko prijatelja!
Da, nekolicina.
Oh, divno!
Da li je to u redu? -Oh, naravno.
Da? -Jedva čekam da ih sve upoznam.
Tri, četiri, pet, šest...
Bože na nebesima!
A zašto se moja najdraža Marta krije u kući?
Učitelju.
Oh, učitelju, oprosti na ovom neredu.
Ja... -U redu je.
Kakav je ovo način?
Upadneš ovde, nenajavljen, s gomilom stranaca?
I Martu isprepadaš?
Lazare, bili smo u prolazu i mislio sam da možemo...
Mislio si da je ovo gostionica, a? Znaš li koliko posla imam?
Sramota.
Mislio sam da prenoćimo, ali, izgleda da sam pogrešio.
Oh, prešli smo ih!
Kako si? -Drago mi je što te vidim, prijatelju!
I meni je drago.
Da ste mogli da se vidite. -Ne smemo da dozvolimo da se opuste.
Isuse, šta da vam iznesem? Vode, masline, vina?
Nešto bolje od svega toga.
Šta ima bolje od toga?
To je pravi majkin sin. -Znaš ti mene.
Otišla je u šumu da bere bobice.
Sama? -Rekao sam joj,
više puta, ali znaš kakva je.
Znam, niko ne može da je zadrži.
Iskreno, od svih članova domaćinstva, jedino ona zna koje bobice nisu otrovne
i gde se nalaze najukusnije.
Imala je mnogo iskustva.
Lazare, idi po nju. -Zašto ja? Marija je tu.
Neka, neka. Vratiće se pre mraka.
Hajde da sednemo, a? -Da, naravno.
Put je sigurno bio dug i naporan. Izvolite.
Hajde, pridružite nam se. -U redu.
Hvala.
Ovamo.
Zavedeje.
Ovo je Josif, sin Arnanov.
Oh, da. Najnoviji član kako sam čuo. Čestitam.
Hvala, rabine.
Iznenadio sam se kada sam video tvoje ime na spisku, tako iznebuha.
Ne bih rekao da je... -Pređimo na stvar.
Odakle ti novac za mesto? -Zavedeje?
Moja porodica poseduje uspešno građevinsko preduzeće u Jerusalimu.
Zemljoposednici su jedna stvar, ali građevinci...
To je vulgarno.
Josife!
On je glavni u odboru za vavilonska proročanstva.
Šta je vulgarno u vezi sa građevinom?
Misle da nove građevine narušavaju izgled grada.
Gedera! Odličan govor o Pilatu si održao danas.
Pa, hoćeš li me podržati?
Hajde da priredimo ručak sa mojim kolegom Janijem.
Ovo je Josif, sin Arnanov i... -Poznajem Arnana.
Sagradio mi je kuću.
Koji rabin je podržao tvoju prijavu?
Anas, sin Setov.
Naš sadukejac.
Neću ni pitati zašto je podržao novog člana protivničke partije.
Znam koji je odgovor.
Svi smo mi sinovi Izraeljevi, iako se ne slažemo oko svih pojedinosti.
Kada sledeći put vidiš starog prijatelja svog oca, Anasa,
reci mu da želim da razgovaramo o štandovima njegovog sina.
Kupovao je štandove na Maslinskoj gori
i pre nego što su zvanično bile na spisku za prodaju.
Želim da znam ko mu je to dojavio.
Inače ću morati da pevam Kajafi pesmu o Anasovom zetu
i određenom pretučenom robu.
Znaće na šta sam mislio, uveravam te.
Želiš da mu zapretim?
Ovuda, Josife. Moram da te upoznam s još mnogo ljudi.
Gedera, javi mi za onaj ručak.
Kad smo kod ručka, gladan sam. Umorio sam se.
I ja sam premoren. -Idemo.
Ovo je zanimljivo.
Konjima se sviđa.
Kako se tvoj vinograd drži?
U poslednje vreme je velika suša, ali snalazimo se.
Koliko se kreću dnevnice za one koji zalivaju i orezuju?
Zašto? Tražiš li posao?
Ne bih radio za tebe, to je sigurno.
Isto kao i za stolare.
Ma daj. -Da.
Jedan dinar? -Da.
Razočaran sam, mislio sam da si prepreden. -Ja sam darežljiv čovek.
To je tačno.
To me podseti na jednu priču.
Jesi li dobro, Marta?
Jesam, samo što...
Sve je u redu. Nastavite.
Ona je... Molim te, nastavi.
Dobro.
Carstvo nebesko je slično čoveku domaćinu
koji izađe rano ujutru da najmi radnike u svoj vinograd.
a kad se pogodi s radnicima po dinar na dan,
posla ih u svoj vinograd.
Kad bi to bilo tako lako.
I izašavši oko trećeg časa
vide druge kako stoje na trgu besposleni.
I reče im: "Idite i vi u moj vinograd,
i što bude pravo, daću vam."
I oni odoše.
Hvala.
A kad opet iziđe oko šestoga i devetoga časa, učini isto tako.
A oko jedanaestoga časa izašavši, nađe druge kako stoje.
I reče im: "Što stojite ovde ceo dan besposleni?"
Rekoše mu: "Niko nas nije najmio."
Reče im: "Idite i vi u vinograd."
A kad nasta veče, reče gospodar vinograda svom upravitelju:
"Pozovi radnike i isplati ih, počevši od poslednjih do prvih."
I kad dođoše najamljeni oko jedanaestoga časa, primiše po dinar.
A kad dođoše prvi,
pomisliše da će više primiti, al' i oni primiše po dinar.
Primivši pak gunđahu protiv domaćina govoreći:
"Ovi poslednji odradiše jedan sat,
pa si ih izjednačio s nama, koji podnesmo težinu dana i žegu."
A on odgovori: "Prijatelju, ne činim ti nepravdu.
Zar se nisi pogodio sa mnom po dinar?
Uzmi svoje, pa idi,
a ja hoću ovom poslednjem da dam koliko i tebi.
Ili zar nisam slobodan da činim što hoću sa svojim?
Ili je oko tvoje zlo što sam ja dobar?"
Tako će poslednji biti prvi i prvi poslednji.
Ček. Samo malo.
Oni koji su radili jedan sat su plaćeni ceo dinar?
Ali to je dvanaest puta više nego što su zaslužili.
Meni se čini da je vlasnik vinograda nasamaren.
Da li je carstvo nebesko nepravedno? -Shvatam.
Hvala. -Rado ću biti poslednji.
Ako razmišljate prizemno, verovatno deluje nepravedno.
Ali nisam spominjao ovozemaljsko carstvo,
rekao sam nebesko.
Računica je drugačija.
Tamo se ljudima ne sudi prema onome što su zaslužili.
Hvala. Ovo izgleda odlično.
Bilo bi i bolje da nisam morala sve sama da uradim.
Bolje? -Da, bolje.
Dostojnije nekoga ko je bitan poput tebe.
Zar ne mariš što me je moja sestra ostavila samu da služim?
Od kada ste stigli, nije vas ničim uslužila.
Izignorisala je sve što sam radila kako bi vam bilo udobno,
i jasno je da ne primećuje koliko mi je teško da radim sve sama.
Možda će se pokrenuti ako joj ti kažeš da mi pomogne.
Marta, Marta, molim te, sedi ovde pored mene.
Kako da sednem? Samo pola tvojih sledbenika je usluženo.
Razgovaraćemo kasnije.
Žao mi je.
Znam, ali želim da i ostali čuju ovo.
Nemaš zbog čega da se sramiš.
Odlično si sve uradila.
Brineš se i uznemiravaš se za mnogo,
a ništa nije uzalud.
Gostoprimstvo jeste bitno, i zahvalan sam na svemu što si učinila.
Zaslužio si to, i više.
Znam da si bila dobronamerna,
ali samo jedna stvar je zaista potrebna.
Najbolji način da mi služiš je da s pažnjom poslušaš moje reči.
To je najbitnije.
I to je tvoja sestra odabrala.
Izabrala je dobar deo,
koji joj se neće oduzeti.
Oduzeti?
Tvoja hrana, tvoja usluga.
Sve je to divno,
ali to je prolazno kao što je i svet prolazan.
Moje reči, one nikada neće proći.
Marija je odlučila da se gosti nečim što je večno.
Počujte pažljivo moje reči. Nisam hteo da kudim Martu.
Dela službe su prelepa.
Delanje je dobro.
Učinila si ono što si mislila da se očekuje od tebe.
I to ima svoju vrednost.
I Marija je sigurno mogla malo da ti pomogne.
Ali počuj.
Ne želim da te išta ometa od mog društva
i prijatelja koje sam sa sobom poveo.
Pozivam te da učiniš nešto što je bolje.
Da sediš kraj mojih nogu, s pažnjom slušaš moje reči,
da ti one budu hrana jer su hranljivije od bilo kog jela.
Napokon, ne želim da sav Martin trud bude uzalud.
Pa, ako ste svi razumeli pouku, zahvalimo joj se i jedimo.
Bravo!
Hvala, Marta!
Sve je preukusno. -Hrana je divna, Marta!
Božanstveno.
Pa ako ti tako kažeš.
I ja bih malo božanstva.
Doneću ostatak! Andrej.
Pomoći ću ti, Lazare.
Kakav je ovo osvežavajući ukus u hlebu?
Stavila sam trunčicu nane i limuna u testo.
Dovitljivo. -Dobro. Ko nije poslužen?
Već si dobio parče.
Ne, ne. Prvo za mene. Prvo za mene.
To je bilo jedno malo parče.
Boriću se do smrti.
Žao mi je. -Meni je žao.
Manje parče daj Jakovu. -Iste su veličine.
Ceo dan sam gurao kolica i osećam se kao da...
Ja sam gurao kolica.
Hej!
Sine moj!
Mama.
Konačno si stigla.
Ti si konačno stigao!
Da, ali...
Imamo veliki problem.
Zašto? Šta se desilo? -Ne znam šta da radim.
Veče bi moglo da bude upropašćeno.
Ponestalo...
Ponestalo im je vina.
Šta ćemo da radimo onda? -Nemam pojma.
Učitelju?
Izvinjavam se što vas prekidam. -Samo izvoli.
Rekao si nakon večere.
Mogu li da idem sad? -Da. Molim te, prenesi mu moje pozdrave.
Drago mi je što sam te video, ženo.
Šalom. Šalom. -Šalom. Šalom.
Proslava je u punom jeku. -I te kako jeste, ali...
Ostanimo još malo ovde, može? -U redu.
Hajdemo do bunara. -Bunara?
Moraš da opereš kosu. -Oh, stvarno?
Ja mislim da nije toliko strašna.
Pa, da li ti se dopada život u Vitaniji?
Nije kao kod kuće, ali mislim da nam je oboma jasno
da ne možemo da se vratimo u Nazaret.
Nedostaje li ti? -Nazaret je samo mesto.
I s obzirom na to kako su se poneli prema tebi...
Ali očev grob je tamo.
Moje misli su upućene zemlji živih, ne mrtvih.
Da li se Lazar dobro ophodi prema tebi?
Veoma dobro.
Da se on pita, po ceo dan bih sedela,
daleko od sunca dok bi me Marta služila kao kraljicu od Sabe.
Morala sam da mu stavim do znanja da želim da pomognem,
da skupljam semenke i bobice.
To sam već čuo.
Jao, mama... -Oh, tiho. Bićeš dobro.
Kosa ti se mrsi kao i ranije. -A ti i dalje nisi nežna dok je raščešljavaš.
Od mene si nasledio snažne ruke, ne zaboravi to.
Sve dok mi ne brišeš musavo lice s palcem, ne bunim se.
Ne treba. Imaš sreće ovaj put.
Hvala nebesima.
Ovo me podseća na jednostavnija vremena.
Nije sve bilo jednostavno. Namučili smo se.
Bilo je noći kada smo tvoj otac i ja morali da odlučimo
koje od nas dvoje će sutra jesti.
Znam.
Čovek u siromaštvu vidi od čega je satkan.
Moji sledbenici,
oni su siromašni u drugom smislu.
U načinu na koji razumeju, slušaju, veruju.
Manjka im toga, plašim se.
Tako je loše?
Traže ovozemaljske stvari,
prestižno mesto s moje desne ili leve strane, slavu.
Vređa ih kada pokažem smernost i ravnodušnost prema silama ovog sveta
umesto da, ne znam, pretvorim rimske vojnike u stubove sile.
Oni su samo ljudi. Šta si očekivao?
I ja sam čovek.
Dragi, ne zaboravi da sam ti ja menjala prljave pelene kad si bio mali.
Veruj mi, svesna sam toga.
Rastužuje me to što...
Da, u potpunosti je ljudski...
To što ne mogu da razumeju šta sam.
I to ne svojom krivicom.
Jednostavno nisu u stanju.
Govorim im reči svog nebeskog oca
a verske vođe to nazivaju bogohuljenjem i pletu zavere protiv mene.
Neki ljudi jednostavno ništa ne shvataju.
Moji sledbenici kažu da se slažu,
ali onda se oni ponašaju
kao da nisu razumeli ni reč od onoga što sam im rekao.
Šta ćeš morati da uradiš kako bi razumeli?
Sine?
Težak.
Šta?
Težak odgovor na teško pitanje.
Govoriš u parabolama.
Da, ponekad.
Sećaš li se kada te je otac naučio da napraviš lastin rep?
Nije to uradio tako što ti je ispričao priču.
On je stavio svoju ruku na tvoju,
sklopio ti prste oko alata, i pokazao ti kako.
Čempres, hrast, platan.
Oni se povinuju rukama majstora.
Ali ljudsko srce...
To je druga priča.
Pa, možeš da pokušaš.
Da budeš direktan.
Pokušao sam nedavno.
Rekao sam im tačno šta će se dogoditi. Nisu ništa primetili.
Ljudska priroda se brani od teških situacija
i čovek postane gluv za sve.
Tačno.
Naći ćeš način.
Hajde, idemo unutra.
Želim da vidim kako je Simon. -Pa, za početak, ima novo ime.
Oh, stvarno?
Kao Avram u Avraam?
Recimo.
I dalje izvodiš taj stari trik? -Hada mi i Stiksa!
Kako si ušao?
Ključ i dalje kriješ ispod iste saksije.
Znaš, nije loše zameniti brave
i mesto na kom ostavljaš ključ kad otpustiš nekog radnika.
Nisam te otpustio, dao si otkaz. Mislio sam da te više neću videti.
Jesi li se predomislio?
Samo prolazimo kroz Vitaniju.
Raskomoti se. -Izvini, ja...
Trebalo je da kucam.
Koje mesto nazivaš domom ovih dana?
Mi smo nomadi. Spavamo pokraj puta.
Tvoj učitelj nema neku stalnu kuću?
Kapernaum, recimo.
Mada teško se to može nazvati domom.
Nećemo se vraćati u Kapernaum do daljnjeg.
Previše ljudi zna za nas.
Postao je slavan i ozloglašen u veoma kratkom periodu.
Zar ne bi trebalo da okuplja vojsku,
umesto što ga izgone iz mirnih naselja na severu zemlje?
Ja sam najnoviji u grupi, tako da...
Moje mišljenje ne vredi mnogo. -Pa, mogao bi mnogo da nauči od tebe.
On očigledno ne razume koliko je za posao bitno kako te drugi vide.
Bilo koji posao.
Njegov ugled među verskim vođama je problematičan. Oni ga se plaše.
I ne samo verske vođe.
Čuo sam da je njegovog sledbenika ubio Rimljanin na visokom položaju.
Je li to tačno? -To je bila užasna, tragična nesreća.
Ubio ga je pretor lično.
Oduzeli su mu čin nakon toga.
Za ubistvo jednog našeg građanina oni dobiju grdnju.
Šta misliš da bi se desilo kad bismo mi takli nekoga od njih?
Mislim, to ćemo verovatno uskoro i saznati, zar ne?
Ja... verovatno.
Judo?
Vidi, Hadade.
On je Mesija, bez sumnje.
Isceljuje ljude. Čini čuda.
Njegovo učenje ne liči ni na jedno učenje do sada.
I sam si rekao, sećaš se? -Zašto onda nisi ubeđen?
Sećam se da nije skupljao priloge.
Tamo je bilo mnogo ljudi.
Imao je svako uvo, svako srce, samim tim sve džepove u svojim rukama.
Samo je trebalo da zatraži. -Rekli bi da se u tome ogleda njegova veličina.
Niko ne može da kaže da je prevarant ili varalica.
Što za sebe ja ne mogu da kažem. -Jer si morao da jedeš?
Priznajem.
Ja...
Ne razumem sve što radimo i zašto to radimo.
Ili zašto mnogo brže ne napredujemo.
Pokušavam da shvatim.
U međuvremenu, ja...
Hej, više ne gladujem!
Bio si mršav i dok smo se gostili poput kraljeva, kako da znam razliku?
Imaš li ušteđevinu?
Trudim se da pazim kako trošim novac.
Čuvam pomalo za crne dane, ali sve ih je više...
Kako to misliš "ti"? -Postavili su me na mesto blagajnika.
Zar nisi naučio ništa od mene? -Trudim se da zaboravim.
Izvini. Ja...
Zahvalan sam ti na podučavanju
ali želim da koristim svoje znanje za dobrobit svih.
I dobijaš li platu za tu uslugu koju im pružaš?
Ima još jedan odličan računovođa, ali ne želi ni blizu para.
Bio je poreznik. -Grize ga savest.
Gle ko mu priča?
Ako taj posao jedino ti umeš i želiš da radiš,
onda bi trebalo da budeš plaćen za posao koji obavljaš.
Kao što u izrekama Solomona piše:
"Teško onom koji zida kuću nepravedno i koji koristi bližnjeg bez naknade."
To nije Solomon.
Nije bitno ko je rekao, suština je i dalje ista.
Ti umeš pametno i da uložiš novac.
Pametno je uzeti malu svotu novca i položiti u banku da skuplja kamatu.
Isus je ispričao parabolu na tu temu.
Na temu kamate? -Da, da.
Onda možeš da se opustiš jer znaš da radiš onako kako bi on želeo.
Nisam došao kod tebe po savet, Adade.
Pa, zašto si onda došao? Osim toga što si zbunjen!
Spetljan, moralno superioran i posramljen.
Ti si besan, Judo!
Da!
Moje poimanje je poljuljano!
Siguran sam samo u to da je on istinski Mesija
i budući kralj Izraela koji će sedeti na Davidovom tronu.
I pozvao je mene.
Pozvao te s namerom.
Dok ne saznaš kojom,
postaraj se da obezbediš dovoljno sredstava
za nastavak misije,
kako bi nakon preuzimanja prestola Davidovog,
ti bio jedini kandidat za sekretara blagajne u njegovoj vladi.
Ja...
Nisam razmišljao toliko unapred.
Poverena ti je velika odgovornost.
Prestani da tražiš dozvolu da uradiš neophodno i doneseš ozbiljne odluke.
Oni moraju da odrastu, ti moraš da budeš plaćen, a on mora da vodi.
Ako zaista veruješ da je Isus budući kralj Jevreja,
onda mu pomozi da to i postane.
Zato te je pozvao da mu se pridružiš.
Sastanak je završen.
Bilo je ovo dobro iskustvo, zar ne, rabine Josife?
Šta si naučio?
Uglavnom da moram još mnogo da učim. -Svaki početak je težak.
Ja i dalje nisam među sedamdeset dvojicom kao vi. Snaći ćeš se.
Ne gubi nadu. Sutrašnji sastanak neće biti ovoliko naporan.
Svi moraju da se vrate kućama pre početka Šabata.
Rabine Lehade! Rabine Josife, dođi.
Nisam stigao juče da vas upoznam.
Ovo je Lehad, sin Etanov.
On predsedava odborom za povratak Virsaveje
i reformu južne granice, pričao sam ti o tome.
Čast mi je upoznati vas, rabine.
Odlučiću da li je i meni čast nakon što odgovorite na nekoliko čuvenih pitanja.
Da, istina, čuven je po tome. -Oh, koja su to?
Bakalar ili orada?
Nemoj mnogo da razmišljaš.
Orada.
Sandale na vezivanje ili kožne?
Na vezivanje.
Ilel ili Šamaj? -Ilel.
Zašto? -Bio sam učenik rabina Nikodima.
Učitelj nad učiteljima, strah i trepet svima, čak i Šamaju,
iako to ne bi priznao, i poštovan u celoj zemlji.
Bio je odsutan nekoliko sedmica radi istraživanja?
Da li je bio gostujući predavač u tvojoj školi?
Deluješ mi malo premlado za to.
Bio je u poseti Kapernaumu dok sam bio na praksi.
Zašto si izabrao Kapernaum?
Da bih bio među Galilejcima, običnim svetom,
daleko od svoje porodične kuće koja se nalazi ovde u gradu.
To je plemenito, zadivljen sam.
Na pamet mi pade priča o Samuilu kad je išao u Vitlejem
na pomazanje jednog od Jišajinih sinova, sledećeg kralja Izraela.
Mislili su da David nije vredan koliko ni pogleda Samuilovog.
Nikada ne znaš šta možeš pronaći na malim, skrivenim mestima.
Slažem se.
Rabin Samuilo mi reče da želite da prekrojite južne granice
kako biste uvrstili grad Virsaveju.
Tako je.
Da sačuvamo sećanje na Božje obećanje o granicama zemlje od severa ka jugu,
"od Dana do Virsaveje".
Možda neće biti lako pronaći istomišljenike spremne da delaju
dok imamo toliko problema sa Rimom, slažete li se?
Smislili smo način.
Virsaveja trenutno možda nije najbitnija članovima Velikog veća,
ali znamo šta će im privući pažnju.
Smrt Isusa Nazarećanina.
Molim?
Sigurno ste ga sreli u Kapernaumu. -Naravno da jesmo, ali...
Svuda je stekao neprijatelje i jasno je zašto.
Iz Tel-Dora je poslata građanska delegacija u Jerusalim
s namerom da ga uklone i pravno gone.
Nisam čuo da su se građani organizovali da ga tuže.
Tvrde da su njegovi postupci doveli do smrti jedne devojke.
Definitivno će tražiti da bude osuđen.
Zbog njega je Jerusalim na iglama,
a jedan od Pilatovih poverenika tvrdi da je video
u Dekapolisu kako deli hleb sa paganima.
Rim je počeo ozbiljno da ga shvata.
Ako bude uhapšen ili čak osuđen na smrtnu kaznu zahvaljujući nama,
privući ćemo mnogo sledbenika.
Oprostite mi.
Pomalo sam zatečen s kojom lakoćom govorite o nečijoj smrti.
Zar nisu smrtne kazne dozvoljene samo na teritoriji hrama?
I kada je poslednji put Veće sprovelo izvršenje kazne?
On takođe tvrdi da je Sin Čovečji.
Ostavimo po strani naše razmirice, ovo nije nevin čovek.
Krv na svojim rukama ne možete uvek opravdati nečijom krivicom.
Presuda mora biti pravična.
Ako Nazarećanin nastavi ovako, nacija će nam čak biti i zahvalna.
Pojeo sam previše maslina. Moram da usporim malo.
Ovo je za tebe. -Za mene?
Da. -Stvarno?
Pogledaj, a? -Hvala ti.
Jesi li dobro, učitelju? -Da.
Treba li da ti pomognem? -Ne, dobro sam. Hvala.
Vraćam se brzo. -U redu.
Dobro, majko.
Čuvaj se. -I ti.
Volim te.
Sve je bilo izvrsno!
Moram da kažem da mi je bilo divno. -I nama.
Možemo li ponovo da svratimo? -Možemo li?
Hvala na svemu.
Mnogo mi se više dopadaju od onih...
IZABRANI