Galilean juutalaisia.
Kaksitoista, ja kaksi naista.
Minulle kerrottiin, että seurueessanne voi olla neljäkin naista.
Oletteko Jeesus Nasaretilaisen seuraajia?
Kuka kysyy? -Minulla on paketti -
Andreakselle ja Simonille, Joonan pojille.
Et vastannut kysymykseen. -Mitä laatikossa on?
Olen viestintuoja, en lähettäjä. Sain vain toimitusohjeet.
Kuka onkaan Andreas, astu esiin.
Minä!
Kerro, kuka sinut lähetti, niin ehkä selitämme.
Rauhassa nyt.
Kunnes tapaamme taas, pojat.
Nimeni ei ole enää Simon.
Lähettäjällä on vanhentuneet tiedot. -Eikä hän tiennyt Ramahin kuolleen.
Ja miksi sinun nimesi oli ensin? Minä olen vanhempi.
Ehkä se joku tunsi Andreaksen paremmin.
Olisiko se Kastajalta?
Kuolleet eivät lähetä paketteja.
Katsotaanko, mitä siellä on? -Se käy järkeen.
Mitäs täällä on?
Saisimme viikon ruoat jo pelkän laatikon myynnistä.
Johanneksella ei todellakaan olisi ollut varaa tuohon.
Muistatteko kultapussin, jonka joku jätti meille ennen Samariaa?
Muistan myös pussin kuolleita variksia, jonka joku tyytymätön lähetti Tel Doriin.
Ihmiset ovat lähettäneet kirjeitä pyytäen parannuksia ja ihmeitä kaupunkeihinsa.
Ehkä se on apua tarvitsevalta. -Joka yrittää ostaa ihmeen Jeesukselta.
Saimme kiitoslahjan Fatiyalta, nabeatealaispäälliköltä, -
Dekapoliissa ruokkimisen jälkeen.
Miksi Andreaksen nimi oli ensin?
Ehkä sisällä on raivotautinen eläin, joka lähetettiin tappamaan meidät.
Selvä.
Tuoksuu turvalliselta. -Avatkaa se jo.
Se on Johannalta.
"Jeesuksen opetuksen ja hyvien tekojen jatkamiseksi keskeytyksettä."
Meidän pitää jakaa näiden myyminen, jotta saamme ne nopeasti realisoitua.
Yhdeltä kestäisi liian kauan. -Jaa ne sitten.
Minäkö? Nyt hetikö? Selvä.
Hopeisia keittiöveitsiä.
Kiivailija?
Tiedän erään mahdollisen.
Vau, Kaukoidän silkkiä.
Minusta ei ole hyvä ajatus.
Mutta tunnet sen arvon, Matteus. Osaat saada siitä hyvän hinnan.
Luulin, että sovimme Juudaksen hoitavan rahat.
Niin hoidankin. Tuo minulle, mitä vain saatkin siitä.
Luotamme sinuun, Matteus. Loputtomasti.
Lapislatsulia.
Ametisteja, karneoleja, jaspiksia... -Arvokkaitako?
Rubiineja arvokkaampia.
Näistä saa mukavasti. Lupaan sen.
Iso-Jaakob, saata Tamar ja Maria torille.
Huolehdi, ettei heitä häiritä.
Jäljellä on vain kolikoita.
Ja itse laatikko.
Myy sinä laatikko, Natanael. -Tulen mukaasi.
Entä kolikot?
Juudas, ota kolikot ja pane ne kukkaroon. -Hyvä on.
Mitä odotatte? Menkää. -Mennään.
Varmistetaan, että Johannan lahjat auttavat meitä pitkään.
Menkää torille. -Ota tämä.
Sinä, saddukealainen Gedera väität, ettei ylösnousemusta ole olemassa.
Adonain pyhä laki ei mainitse kuoleman jälkeistä elämää.
Daavidin virsissähän se lukee.
Daavid ei kuulu Tooraan.
"Aamuruskon peuran" mukaan...
"Jumalani, Jumalani, miksi minut hylkäsit?"
Niin, mutta sen loppuosassa.
"Kaikki maan mahtavat syövät ja kumartavat."
"Hänen edessään polvistuvat kaikki, -
jotka mullan alle astuvat."
Olen kyllästynyt tuollaiseen järkeilyyn. -Sitten tässä profeetta Danielissa:
"Monet maan tomussa nukkuvista heräävät, -
toiset ikuiseen elämään, -
toiset häpeään ja ikuiseen kauhuun."
En tiedä, miten kukaan voi kiistää tuon.
Vertauskuvallista kieltä.
Se tarkoittaa Israelin kansallista ylösnousemusta -
pakanoiden saastan seasta.
"Herääminen" tarkoittaa Messiaan saapumista, -
kun Jumalan lakia rakastavat juutalaiset nousevat hengellisestä horroksestaan, -
mutta ne jotka torjuvat Messiaan, joutuvat häpeään ja halveksuntaan.
Rabbi Gedera, miten tulkitset sanat "ikuinen elämä"?
Jumalan muuttumaton laki on ikuinen.
Tooran opiskelulle omistettu elämä -
on elämä, joka keskittyy asioihin, joilla on ikuinen merkitys.
Se on hayei olam.
Miten saddukeusten ylösnousemuksen kiistäminen -
johtaa Tooran uskollisempaan noudattamiseen käytännössä?
Käytännöllisyys on koko agendamme.
Haluaisin kiinnittää huomionne Tooran viidennen kirjan sanoihin:
"Pitäkää siis huoli siitä, että noudatatte lakia, -
niitä käskyjä ja säädöksiä, jotka minä teille nyt annan."
Jumalan tahto on, että noudatamme hänen määräyksiään tässä ja nyt, -
eikä missään kuvitteellisessa seuraavassa maailmassa.
Fariseusten ylikirjaimellinen profeetta Danielin tulkinta -
on sekä vaarallista että harhaanjohtavaa.
Jos kaikki työnne tähtää vain palkintoon kuoleman jälkeen, -
se tekee teidät sokeiksi tälle todellisuudelle, jossa elätte nyt.
Miten vastaisit syytökseen, jonka mukaan saddukeusten vauraus ja asema -
tekee tulkinnastanne hieman liian kätevän?
Luokallanne menee mukavasti tässä elämässä.
Miksi murehtia seuraavasta?
Tavalliset juutalaiset elävät niin epämukavaa elämää, -
että toivo paremmasta ylösnousemuksessa on se, mihin he voivat tukeutua.
Entä sinä, rabbi Sebadja, -
kieltäydytkö neuvoston päivittäisistä syömingeistä?
Gedera, vastaa hänen tulkintaansa, ei asemaansa.
Tekopyhät!
Te molemmat syytitte oletetun vaurauteni vääristävän tulkintaani.
Meitä molempia elätetään.
Se ei muutu, vaikka haluaisitkin sivuuttaa sen.
Yanni, jatka sinä.
Rabbi Gedera...
Yussif. -Hyvä veli.
Mitä sinä teet täällä?
Tätä tietä. Tule.
Näin nimesi neuvoston nimilistalla ja luulin sitä virheeksi.
Minä myös, totta puhuen.
Teit sen vihdoin. Tukeuduit abbasi vaurauteen ja kontakteihin.
En uskonut näkeväni sitä päivää.
No, se päivä tuli.
Olisit voinut hyödyntää perintöäsi jo vuosia sitten.
Mihin? En tiennyt muusta kuin oppineisuudesta.
Minun piti ensin auttaa kansaamme.
Unohtaen oman kateuteni kuvittelen abbasi suuttuneen.
Niin, mutta hänen tuorein apunsa osoittaa, että hän pääsi siitä yli.
Tuo tuolla oli melkoista.
Onko saddukeusten jutuissa sinusta järkeä?
Olin hänen kanssaan yhtä mieltä vain siitä, -
ettet olisi saanut sotkea asiaan hänen rikkauksiaan.
Pärjätköön tulkinta omillaan.
Taidamme olla herkkiä raha-asioissa.
Käytimme molemmat kaikkia tarvittavia keinoja päästäksemme asemiimme.
Sinä hyödynsit byrokraattista peliä, minä abbaani.
Miksi minun tapani kuulostaa pahemmalta? -Nyt on väliä sillä, että olemme täällä.
Jäljelle jää vain kysymys, mitä teemme uusilla asemillamme.
Siinä on tolkkua.
Luulin kyllä tietäväni, mitä tulin tänne tekemään, -
mutta viime aikoina en olekaan niin varma.
Mikä on muuttunut?
Näytän sinulle paikkoja.
Saavumme pyhään kaupunkiin illansuussa.
Hyvissä ajoin, jos vauhtimme pysyy.
Pystytämmekö leirin samaan paikkaan kuin lehtimajanjuhlan aikaan?
Nyt ei ole pyhä, ja leiri kiinnittäisi huomiota.
Häntä pidetään silmällä. -Mitä sitten?
Majataloonko? -Sama ongelma.
Kaikkialla on silmiä ja kirjanpitoa vierailijoista.
Johannan lahjan ansiosta meillä on varaa majataloon.
Ehkä useampiin hajaantuaksemme ja välttääksemme epäilyksiä.
Voisimme pukea hänet valeasuun ja käyttää peitenimiä.
Peitenimiä? Rikkoisimmeko kahdeksatta käskyä?
Yhdeksättä.
Totta. Valehtelu on yhdeksäs.
Mitä järjestyksestä? Valehtelu on valehtelua.
Kiivailija, sinullahan on veli Jerusalemissa.
Niin. Jesse. -Viime näkemällä hän oli koditon.
Se on voinut muuttua. Hän ainakin muuttui.
En usko, että hänellä olisi tilaa majoittaa meidät kaikki.
Onko kellään sitten rikasta setää yläkaupungissa tai jotain?
Juudas sanoi, että meillä on varaa yöpyä sisätiloissa, -
jos keksimme tavan salata rabbin henkilöllisyyden.
Ja estää Jerusalemia tietämästä.
Yrittikö kukaan tavoittaa Nikodemosta?
Emme tiedä hänen sydämestään tai aikomuksistaan.
Puhuin hänen kanssaan. Hänen sydämensä on avoin.
Huomenta, ystävät.
Shalom. -Huomenta.
Mestari, missä haluaisit yöpyä? -Ystäväni Lasaruksen luona.
Luulin, että hän asuu Betaniassa. -Aivan.
Emme mene suoraan Jerusalemiin, -
vaan yövymme Lasaruksen ja hänen siskojensa luona.
Haluan nähdä eemani.
Jatketaan siis pian matkaa.
Miten voin auttaa?
Seis!
Juutalaiset kansalaiset.
Pysykää rauhallisina.
Riisukaa aseenne ja jättäkää tavaranne. Kannatte meidän varusteemme.
Roomalaisen lain mukaan -
sotilas voi pakottaa juutalaisen kantamaan tavaroitaan.
Mielivaltaisestiko?
Laissa on rajoitus. Enintään virsta.
Vaiti. -Pidä tätä.
Mestari, tämä on nöyryyttävää.
Me tottelemme arvokkaasti.
Tässä.
Ylemmäs. -Nosta se.
Älä kompastu.
Pidä sitä ylempänä!
Millaista mahtaa olla -
kuljeskella koko päivän ilman metallin painoa päässään?
Onko sinulla ikinä ollut kypärätukkaa?
Sinä myös.
Tässä.
Otan sen. -En ole oljesta tehty.
Voin kantaa sen. -Maria, anna olla.
Vauhtia, rotat!
Rotilla on kivat hatut.
Liikettä.
Olet nyt sotilas.
Mestari, anna minun ottaa se. -Ei, ei.
Ei se ole minun päähäni sen sopimattomampi kuin teidän muidenkaan.
Tiedämme kumpikin, ettei se ole totta. -Kiitos huolenpidostasi, Juudas.
Kuinka olet kasvanut viisaudeltasi ja kyvyiltäsi sitten viime näkemän?
Paitsi että tulit järkiisi hyödyntääksesi perheesi rikkauksia?
Voisitko lopettaa? -Hyvä on.
Mutta et ole sama vaikutuksille altis Yussif, jonka tunsin Galileassa.
Tuskailemassa tzitzit-tupsujesi kanssa.
Minusta on tullut sitoutuneempi, tarkkanäköisempi ja tunnollisempi, Shmuel.
Keitä olivat miehet, jotka ohitimme ovella?
Sanoit olevasi tarkkanäköinen.
Tarkoitin uskonnonharjoittamista.
Olet siis tarkkanäköinen.
Selvitetään, osaatko tehdä huomioita.
Tiedän, mitä kirjanoppineet ovat.
Kutsumme heitä myös asianajajiksi, koska he ovat pääauktoriteetteja -
pyhän Mooseksen lain suhteen.
Tulkkeja ja tuomareita Jumalan liitossa Israelin kanssa.
He eivät ole pukeutuneet niin hienosti kuin useimmat tuntemani asianajajat.
Virasta ei makseta.
Heillä on toinen työ tukeakseen ilmaistyötä täällä.
Miksi tehdä töitä ilman korvausta?
He toivovat saavansa palveluksen joltain vaikutusvaltaiselta -
ja saadakseen paikan, jos sellainen vapautuu.
"Kaikin tarvittavin keinoin." -Tismalleen.
Entä he?
Ametisti- ja topaasisormuksia, jotka ovat suosittuja Kreikassa.
Ateenansiniset päähineet.
Hellenistisiä juutalaisia käymässä Dekapoliista?
Hellenistisiä, mutta ei vierailijoita. Herodianisia.
Tietysti.
He tukevat vasallikuningas Herodes Antipasta ja sitä myöten Roomaa.
He hakevat poliittista vaikutusvaltaa itselleen muun Israelin kustannuksella.
Hyvin moraalittomia, itsekkäitä ja harhautuneita.
Selootit vihaavat heitä. -Vihaavat he meitäkin.
Totta, kaikkia paitsi selootteja. Jopa heitä.
Payot. Heitä näkee aina vain vähemmän.
Noudattavat tätä: "Älkää leikatko hiuksianne lyhyiksi ohimoilta, -
äläkä leikkaamalla turmelko parran reunaa."
Šammain koulukunnan uskollisiako?
He varmaan valittavat Hillelin apureista.
He ovat yhtä sitoutuneita Tooraan. Šammai on vain kirjaimellisempi, -
kun Hillel keskittyy laajempaan periaatteeseen.
Viimeisin kiista?
Pitäisikö sanoa morsiamelle hänen hääpäivänään, -
että hän on kaunis, vaikka se ei olisi totta.
Šammai varmaan kieltää, koska se olisi valhe.
Aivan, ja Hillelin mielestä morsian on aina kaunis hääpäivänään.
Suurempi tarina Jumalasta ja hänen kansastaan.
Varo kenen kuullen sanot tuon.
Minulle tuli sinusta tunne.
Et valehdellut, kun sanoit olevasi tunnollisempi ja tarkkanäköisempi.
Shmuel? Onko jokin vialla?
Vialla?
Kautta historian ihmiset ovat sanoneet aikaansa "hämmentäviksi ajoiksi", -
"vaikeiksi ajoiksi".
Oma aikamme ei liene erilainen.
Voin rehellisesti sanoa, että iloitsen tulostasi.
Olet pärjännyt hyvin.
Kiitos, rabbi.
Kaikki!
Huomio, kaikki!
Haluan pyytää yhtä asiaa.
Anna kun autan, Matteus.
Ei haittaa, että minua nöyryytetään, -
mutta olen murhanhimoisen vihainen, että he tekevät tämän hänelle.
Olen tehnyt tätä paljon.
Se ei koskaan käy helpommaksi.
Kenelle teistä tämä kuuluu?
Liikettä!
En ikinä olisi kuvitellut tällaista hetkeä.
Hän käski alistua. Niinpä alistumme.
Joidenkin hänen opetustensa kivulias ironia.
Tiedättekö, mitä sanovat pyhät miehet, jotka tekevät ympärileikkauksia?
No, mitä?
Älä pudota sitä.
"Surkea liksa, mutta saammepa pitää jämät."
Decanus, tuo on virstanpylväs.
Ette varmasti ole eläessänne olleet näin kiitollisia Rooman laeista.
Tiedämme, että tämä oli kunnia teille kaikille.
Pysähtykää!
Käskin pysähtyä!
Eikö päämääränne ole vartioasema virstan päässä?
On, mutta meille on sallittu vain yksi virsta.
Pakottamalla.
Ei mikään laki estä kansalaisia auttamasta loppumatkan omasta tahdostaan.
Tulkaa, ystäväni.
Mutta... -Jos joku sanoo jotain, -
sanokaa, että tarjouduimme.
Rabbi, mitä me teemme?
Miksi auttaisimme roomalaisia?
Juudas.
Missä me tapasimme?
Saarnapaikassa Korasinin tasangolla.
Hyvä.
Aina kun olet huolestunut, palauta puheeni mieleesi.
Ehkä otamme kypärät takaisin, ettei vartioasemalla tule sekaannusta.
Jos haluat.
Tässä. -Anna se minulle.
Ojenna se. -Minä otan sen.
Voin ottaa tuon.
Hei, jos joku vaatii sinut mukaansa virstan matkalle...
Kulje hänen kanssaan kaksi.
Mutta olemme saaneet uutta tietoa, ja siksi sitä pitää tarkastella uudelleen.
Suremme vieläkin muistaessamme, miten maaherra Pontius Pilatus -
niin julmasti vei varat -
temppelin kassasta Bierin akveduktin rakentamiseksi -
tuomaan vettä Jerusalemiin.
Mikä pahinta suremme vieläkin niitä, -
jotka kuolivat vastustaessaan tätä provokaatiota -
ja tulivat murskatuiksi, -
revityiksi ja suolistetuiksi, -
seivästetyiksi, varottaviksi esimerkeiksi, -
jottei kukaan vastustaisi Pilatuksen kaupunkisuunnitelmia -
saati tapoja, joilla hän katsoo sopivaksi toteuttaa ne.
Gedera, vahingoitat meitä muistuttamalla tästä kamalasta asiasta.
Yritämme vieläkin toipua.
Olisi vastuutonta sivuuttaa tavat, joilla tämä katastrofaalinen verilöyly -
voisi nyt osoittautua opettavaiseksi.
Opettavaiseksi?
Korviimme on kantautunut uskottavaa tietoa, -
että tapaus ei ollut kivulias vain meille, vaan myös itse Pilatukselle.
Se räkänokka on osoittautunut kyvyttömäksi katumaan.
Ei jos hänen virkansa on uhattuna.
Keisari Tiberius oli järkyttynyt Pilatuksen varkaudesta, -
joka oli anteeksiantamatonta jopa Rooman mittapuulla, -
mutta vielä enemmän siitä raakuudesta, jolla hän kukisti vastareaktiomme.
Mitä tarkoitat?
Miten epätodennäköistä se onkaan, vaikuttaa siltä, -
että tahdomme nyt samaa kuin Pilatus.
Onko hän seonnut? -En ymmärrä yhtään, mistä hän puhuu.
Rauhaa.
Pilatus haluaa rauhaa.
Tai ainakin keisari haluaa.
Keisari Tiberius Caesar Augustus ei juuri pidä Pontius Pilatuksesta.
Täsmälleen. Pilatuksen asema Juudean käskynhaltijana on vaarassa.
Häntä nuhdeltiin ja varoitettiin, -
kun hän lähetti joukot tappamaan galilealaisia, -
jotka olivat antamassa uhrilahjoja temppeleissämme, -
ja sai sitten toisen varoituksen akveduktiverilöylystä.
Hän oli alkujaankin virkaansa liian nuori ja epäpätevä, -
ja nyt häntä on virallisesti varoitettu.
Tehdään sitten jotakin päästäksemme hänestä eroon.
Niin. -Lyhytnäköistä, Sebadja, kuten aina.
Ehdotan, että hyödynnämme hänen heikkoa tilannettaan.
Hoidetaan asioita, joita olemme lykänneet.
Kuten?
Siitä saa päättää tämä hallintoelin valiokuntineen.
Voisimme vihjata Pilatukselle, -
että joku kapinajohtaja hautoo vallankumousta vaikkapa -
poistamalla palatsista roomalaiset votiivikilvet.
Hän ei katso hyvällä lahjontaa.
Mitä muita vaihtoehtoja hänellä on?
Yussif, pidä kielesi kurissa.
Käytän ääntäni. Tämä on järjetöntä. -Tiedän, mitä tarkoitat. Tule.
Tiedän, että haluat saavuttaa jotain, mutta olet uusi.
Kukaan ei tunne sinua. Sinut jyrättäisiin.
Mistä sitten aloittaisin?
Valitse taistelusi. Mitä haluat saada aikaan?
Minkä takia tulitkaan, -
avain on päästä valiokuntaan, jonka miehillä on samat päämäärät.
Mitä valiokuntia on? -Ne kattavat kaikki juutalaisten asiat.
On rituaalipuhtauden ja uhraamisen valiokunta. Hyvin käytännöllistä.
Kymmenykset ja varainhoito, maanviljelys- ja ruokalait, -
koulutus ja työ, sapatti- ja juhlapyhäkomitea.
Riippuu, miksi tulit. -Parantamaan asioita.
Kaikki sanovat alkuun niin. -Mitä sitten tapahtuu?
Yritän auttaa sinua.
Olet huomattavasta bisnesperheestä ja silti päätit työskennellä -
rahvaan parissa Galilean maaseudulla, missä meille älyköille ei ole sijaa.
Mutta jossain vaiheessa päätit jättää nuoruuden oikeamielisen esittämisen.
Se ei ollut esittämistä. -Nuoren idealismia.
Päätit aikuistua. -Älä loukkaa minua.
Puollatko Hillelin tulkintoja Nikodemoksen vaikutuksen takia?
Vaikuttiko aikasi Nikodemoksen kanssa sinuun päinvastaisesti?
Mikään noista valiokunnista ei kuulosta kiinnostavalta.
On myös lyhytaikaisempia tehtäviä.
Temppelin uudistamisen valiokunta.
Liturginen uudistus ja etelärajan Beerseban valtaus.
Eikö Beerseba kuulu Edomiin? -Kyllä.
Haluamme koko Israelin maan, kuten Jumala lupasi, -
mutta ne miehet ovat tarttuneet Tuomarien ajan tekstiin, -
joka määrittelee Israelin pohjois- ja etelärajat "Danista Beersebaan".
He haluavat sen takaisin, palauttaa alkuperäiset rajat.
En osaa kuvitella mitään tylsempää tai hyödyttömämpää.
Minä osaan.
Daavidin muistoesineiden vaaliminen Kansallisarkistossa.
Jobin kirjan kirjoittajan tutkimus.
Babylonin vankeuden loppuaikojen toteutuneiden profetioiden teoria.
Juditin kirjojen historiallinen todenmukaisuus...
Odota. Mikä se Babylonin profetioista oli?
Se on akateemista.
Ehdotettu lista Nebukadnessar II:n ajan profetioista, -
jotka ovat saattaneet käydä toteen Antiokhos Epifaneen vallan aikana, -
ja jotka ovat vielä toteutumatta.
Juuri se.
Oikeastiko?
Tunnut hyvin varmalta.
Niin olenkin.
No, esitellään sinut sitten.
Kuule, Jeesus. -Niin?
Kun sanoit, että virsta vielä, se onkin kolme, -
kun mukaan laskee ne kaksi, kun palaamme tavaroidemme luo.
Ihme, että ne ovat tallella.
Näin on.
Olen teistä tosi ylpeä.
Tiedän, miten vaikeaa se oli teille.
Mutta kaikki pärjäsivät hienosti.
Nyt kohti Betaniaa.
Rabbi?
Juudas, miten sinä voit?
Olen uuvuksissa.
En ole vielä tottunut kiertolaiselämään ja olemaan evankelista.
Niinkö? Ole kärsivällinen.
Minäkin olen väsynyt.
Olemme melkein perillä.
Sen näkee jo tuolla.
Oletko käynyt Betaniassa? -Olen.
Halusinkin kysyä sinulta.
Kun vietät aikaa eemasi kanssa, -
voisinko käydä tapaamassa kaupungissa vanhaa liikekumppaniani?
Vanhaa? -Entistä liikekumppania.
Hän otti minut oppipojakseen isäni kuoltua.
Kuulostaa tärkeältä henkilöltä.
Ei sinua tärkeämmältä. Älä ymmärrä väärin.
Älä huoli, Juudas, ymmärrän. Mene toki tapaamaan häntä.
Mutta vasta illallisen jälkeen, eikö niin?
Selvä.
Odota.
Jeesus!
Sinä tulit!
Taidamme olla oikeassa paikassa.
Vihdoin! Tulkaa! Seuratkaa.
Hei, Maria.
Adonai taivaassa.
Miksi rakas Marttani piileskelee talossaan?
Herrani.
Voi, rabbi. Anteeksi paikkojen kunto...
Ei hätää. -Mitä tämä tarkoittaa?
Törmäät tänne ilmoittamatta näiden ihmisten kanssa.
Martta on poissa tolaltaan.
Lasarus, kuljimme ohi tästä ja luulin, että voisimme...
Piditkö tätä majatalona? Tiedätkö, kuinka kiireinen olen?
Onpa otsaa.
Kuljimme ohi tästä, -
ja luulin, että voisimme yöpyä, mutta taisin erehtyä.
Voi, hän meni halpaan.
Mitä kuuluu? -Ihana nähdä sinua, ystäväni.
Ihana nähdä sinua.
Olisittepa nähneet ilmeenne. -Heidät on pidettävä valppaina.
Jeesus, mitä saisi olla? Vettä, oliiveja, viiniä?
Jotain vielä parempaa.
Jotain niitä parempaako?
Onpa eeman poika. -Tunnethan minut.
Hän meni metsään poimimaan marjoja.
Yksinkö? -Yritin kyllä.
Todellakin. Mutta tunnethan hänet.
Hän on pidättelemätön.
Hän on meistä ainoa, joka tietää, mitkä marjat eivät ole myrkyllisiä -
ja missä maukkaimmat kasvavat.
Hän on harjoitellut paljon.
Lasarus, hae hänet. -Miksi? Maria on täällä.
Ei se mitään. Hän palaa ennen pimeää.
Mentäisiinkö istumaan? -Totta kai.
Teillä oli varmasti hirveän pitkä matka. Olkaa hyvä.
Tulkaa.
Tuoksuupa hyvältä. -Kiitos.
Tänne.
Sebadja.
Tämä on Yussif, Arnanin poika.
Aivan, juuri nimitetty kuulemma. Onneksi olkoon.
Kiitos, rabbi.
Oli melkoista nähdä nimesi ilmaantuvan listalle tyhjästä.
En sanoisi... -Mennään asiaan.
Mistä sait rahat paikkaasi? -Sebadja!
Perheelläni on huomattava rakennusyritys Jerusalemissa.
Maanomistus olisi eri asia, mutta rakennusala? Kuinka rahvaanomaista.
Yussif!
Hän oli profetioiden täyttymisvaliokunnan puheenjohtaja.
Mikä rakennusalassa on rahvaanomaista?
Heistä uudet rakennukset turmelevat kaupungin estetiikan.
Gedera. Pidit loistavan puheen Pilatuksesta tänään.
Tuetko siis minua?
Järjestetään lounas sinulle ja kollegalleni Yannille.
Tämä on Yussif, Arnanin poika ja... -Tunnen Arnanin.
Hän rakensi kotini.
Kuka rabbi tuki hakemustasi?
Annas, Sethin poika.
Saddukeustoveri.
En vaivaudu kysymään, miksi hän tuki uutta jäsentä kilpailevasta puolueesta.
Tiedän jo vastauksen.
Olemme kaikki Israelin lapsia, vaikka kiistelisimme yksityiskohdista.
Ensi kerralla, kun näet abbasi vanhan ystävän Annasin, -
kerro, että haluan puhua hänen poikiensa liikkeistä.
He ovat ostaneet toripaikkoja Öljymäeltä -
ennen kuin ne on pantu myyntiin.
Haluan tietää hänen kontakteistaan.
Minun täytyy ehkä laulaa Kaifaalle laulu Annasin vävystä -
ja eräästä orjan pahoinpitelystä.
Hän tietää, mistä puhun, vakuutan sen teille.
Haluatko, että uhkailen häntä?
Tulehan, Yussif. Meidän pitää tavata tänään niin monta.
Gedera, ilmoittele siitä lounaasta.
Lounaasta puheen ollen, mennään syömään. Olen uupunut.
Minä vasta uupunut olen. -Tänne.
Mielenkiintoista.
Hevoset tykkäävät siitä.
Miten viinitarhasi pärjää?
Viime aikoina on ollut erityisen kuivaa, mutta me pärjäämme.
Mitä kastelijat ja karsijat tienaavat nykyään päivässä?
Miksi? Tarvitsetko töitä?
En sinun laskuusi, se on varma.
Sama kuin puusepällä.
Älä viitsi. -Niin.
Denaarinko? -Niin.
Olen pettynyt. Luulin sinua ovelaksi. -Olen antelias mies.
Todellakin.
Siitä tuli mieleeni tarina.
Onko kaikki hyvin, Martta?
Kyllä. Minä vain...
Pärjään kyllä. Jatkakaa.
Hän on... Jatka vain.
Hyvä on.
Taivasten valtakuntaa voi verrata isäntään, -
joka aamuvarhaisella lähti palkkaamaan työmiehiä viinitarhaansa.
Hän sopi miesten kanssa yhden denaarin päiväpalkasta -
ja lähetti heidät viinitarhaan.
Saat sen kuulostamaan niin helpolta.
Päivän kolmannella tunnilla hän lähti taas ulos -
ja näki, että torilla seisoi vielä miehiä jouten.
"Menkää tekin viinitarhaan", hän sanoi heille, -
"minä maksan teille sen, mitä kuuluukin maksaa."
Miehet lähtivät.
Kiitos.
Kuudennen ja yhdeksännen tunnin aikaan isäntä lähti taas ulos ja teki samoin.
Kun hän sitten meni ulos yhdennellätoista tunnilla, -
hän näki vieläkin muutamia joutilaita -
ja kysyi heiltä: "Miksi te seisotte täällä kaiken päivää toimettomina?"
"Kukaan ei ole palkannut meitä", he vastasivat.
Hän sanoi miehille: "Menkää tekin minun viinitarhaani."
Kun sitten tuli ilta, viinitarhan omistaja sanoi tilanhoitajalleen:
"Kutsu työmiehet ja maksa heille palkka, -
viimeksi tulleille ensin ja ensimmäisille vasta sitten."
Ne, jotka oli palkattu yhdennellätoista tunnilla, tulivat ja saivat kukin denaarinsa.
Kun ensiksi palkatut tulivat,
he luulivat saavansa enemmän, mutta hekin saivat vain denaarin.
Silloin he nostivat metelin ja sanoivat isännälle:
"Nämä viimeksi tulleet tekivät työtä yhden ainoan tunnin, -
ja silti sinä annat heille saman kuin meille, -
jotka olemme kantaneet päivän kuorman ja helteen."
Mutta isäntä sanoi yhdelle miehistä: "Ystäväni, enhän minä tee sinulle vääryyttä."
"Emmekö me sopineet denaarista?"
"Ota omasi ja mene."
"Minä tahdon maksaa tälle viimeksi tulleelle saman kuin sinulle, -
ja kai minä saan omallani tehdä mitä haluan?"
"Katsotko sinä karsaasti sitä, että minä olen hyvä?"
Näin viimeiset tulevat ensimmäisiksi ja ensimmäiset viimeisiksi.
Hetkinen.
Saivatko vain tunnin töitä tehneet koko denaarin?
Se on 12 kertaa enemmän, kuin mitä heille olisi kuulunut.
Minusta kuulostaa, että viinitarhan isäntää huijattiin.
Onko taivasten valtakunta epäreilu? -Ymmärsin tuon.
Olen mielelläni viimeinen.
Maallisilla silmillä se varmaan näyttää epäreilulta.
Mutta en puhunut tämän maailman valtakunnasta.
Puhuin taivaasta.
Se on eri laskutoimitus.
Siinä ei mitata ihmisiä sen mukaan, mitä he ansaitsevat.
Kiitos. Näyttää herkulliselta.
Olisi ollut parempaa, jos ei olisi tarvinnut valmistaa yksin.
Parempaako? -Niin, parempaa.
Sopivampaa jollekin niin tärkeälle kuin sinä.
Et tainnut huomata, että siskoni jätti minut palvelemaan teitä yksin.
Saavuttuasi hän ei ole tehnyt mitään palvellakseen sinua.
Hän ei ole yhtään välittänyt, kun olen yrittänyt tehdä olonne mukavaksi.
Selvästikään hän ei itsekseen huomaa, kuinka rehkin.
Se voi muuttua vain, jos sinä pyydät häntä auttamaan minua.
Martta, Martta. Istu viereeni.
Kuinka voin istua? Vasta puolet seuraajistasi saivat ruokaa.
Voimme puhua tästä myöhemmin. Anteeksi.
Tiedän, mutta haluan muiden kuulevan tämän.
Siinä ei ole mitään hävettävää.
Olet tehnyt erittäin hienosti.
Sinä huolehdit ja hätäilet niin monista asioista, -
eikä se ole turhaa.
Vieraanvaraisuus on aina tärkeää, ja olen kiitollinen siitä, mitä teit.
Ansaitset sen ja enemmänkin.
Tarkoitat hyvää, -
mutta vain yksi asia on oikeasti tarpeen.
Paras tapa palvella minua on kuunnella sanojani tarkkaan.
Se on tärkeintä.
Sen siskosi valitsi.
Maria on valinnut hyvän osan, eikä sitä oteta häneltä pois.
Oteta?
Ruokasi, tarjoilut. Ne ovat ihania, -
mutta ne kuolevat muun maailman lailla.
Minun sanani eivät koskaan katoa.
Maria on valinnut nauttia jotakin, jolla on ikuista arvoa.
Haluan kaikkien ymmärtävän tämän. En nuhtele Marttaa.
Palvelusteot ovat kauniita.
Toimiminen on hyvä.
Teet, mitä luulit sinulta odotetun.
Ja se, mitä teet, on arvokasta.
Maria olisi voinut auttaa vähän.
Mutta kuuntele.
En tahdo, että joudut syrjään etkä voi olla minun -
ja tuomieni ystävieni kanssa.
Kutsun sinut johonkin parempaan.
Istumaan jalkojeni juureen ja kuuntelemaan sanojani tarkkaan -
ja ahmimaan niitä kuin jotakin oikeaa ruokaa ravitsevampaa.
En kuitenkaan todellakaan halua Martan upean ruoan menevän hukkaan.
Jos kaikki ymmärsitte opetuksen, kiitetään häntä ja syödään.
Hyvin tehty!
Kiitos.
Kiitos, Martta. -Mainiota, Martta.
Taivaallista.
Tuo sana sinulta?
Tykkään taivaallisesta.
Haen loput, Andreas.
Minä autan, Lasarus.
Mikä on terävä maku leivässä?
Sujautin taikinaan vähän minttua ja sitruunaa.
Erinomaista. -No niin. Ketkä eivät saaneet vielä?
Söit juuri yhden.
Ei. Tänne ensin.
Se oli pieni pala.
Taistelen kuolemaan asti.
Anteeksi.
Pikku-Jaakobille pienin pala. -Ne kaikki ovat samankokoisia.
Hei, työnsin kärryjä koko päivän ja minusta...
"Työnsin kärryjä"...
Poikani!
Eema.
Olet oikeasti täällä. -Sinä olet oikeasti täällä!
Niin, mutta on yksi vakava ongelma.
Miksi? Mitä tapahtui? -En tiedä, mitä tehdä.
Se voi pilata koko illan.
Heiltä...
Heiltä on viini lopussa.
Mitähän ihmettä voimme tehdä? -Ei aavistustakaan.
Rabbi?
Anteeksi, että keskeytän. -Et lainkaan.
Sanoit "illallisen jälkeen".
Onko nyt sopiva hetki? -Kyllä. Kerro terveisiä ystävällesi.
Mukava nähdä sinua taas, nainen.
Shalom, shalom. -Shalom, shalom.
Tuolla kuulostaa olevan juhlat. -Takuulla, mutta...
Ei mennä vielä sinne. -Hyvä on.
Tule kanssani kaivolle. -Kaivolleko?
Tukkasi kaipaa pesua. -Ai, niinkö?
Minusta se on aika puhdas.
Viihdytkö uudessa kodissasi Betaniassa?
Se ei ole koti, mutta tiedämme kai molemmat, -
ettei kumpikaan meistä voi palata Nasaretiin.
Kaipaatko sitä? -Nasaret on vain paikka.
Ja se, miten he kohtelivat sinua...
Mutta abban hauta on siellä.
Ajatukseni majailevat elävien maassa, eivät kuolleiden.
Pitääkö Lasarus sinusta hyvää huolta?
Liian hyvää.
Jos hän päättäisi, istuisin sisällä koko päivän -
suojassa auringolta ja Martan passattavana kuin Saban kuningatar.
Minun piti älähtää ja vaatia, että saisin auttaa -
keräämällä siemeniä ja marjoja.
Niin kuulemma.
Ai, eema... -Hys. Ei satu.
Tukkasi takkuuntuu näköjään kuten aina. -Etkä edelleenkään ole hellävarainen.
Perit vahvat kätesi minulta, äläpä unohda.
Kunhan et enää nuolaise peukaloasi ja pyyhi kasvojani.
Ei tarvitse. Sinulla kävi tuuri.
Onneksi.
Tästä tulee mieleen aika, kun asiat olivat yksinkertaisia.
Eivät ne aina olleet. Oli tiukkaa.
Joinain iltoina isäsi ja minun piti päättää, kuka meistä söisi.
Tiedän.
Oli tärkeää oppia köyhyyden aiheuttama epävarmuus.
Minun seuraajani -
ovat toisella tavalla köyhiä.
Tavoissaan ymmärtää, kuunnella, uskoa.
Rutiköyhiä valitettavasti. -Niin pahastiko?
He pyytävät maallisia asioita, -
arvoasemia oikealla ja vasemmalla puolellani kirkkaudessa.
He loukkaantuvat, kun osoitan nöyryyttä ja kunnioitusta maallista valtaa kohtaan -
sen sijaan, että tekisin roomalaissotilaista suolapatsaita.
He ovat vain inhimillisiä. Mitä odotit?
Minäkin olen ihminen.
Kultaseni, vaihdoin kapaloitasi, kun ne olivat likaiset.
Usko pois, että tiedän.
Minua surettaa -
se hyvin inhimillinen tunne, -
ettei kukaan ymmärrä tätä.
Eikä se ole heidän vikansa.
He eivät vain pysty siihen.
Puhun taivaallisen isäni sanoja, -
ja uskonnolliset johtajat sanovat sitä jumalanpilkaksi -
ja juonittelevat minua vastaan.
Jotkut ihmiset vain ymmärtävät väärin.
Omat seuraajani sanovat olevansa samaa mieltä, -
mutta sitten he käyttäytyvät -
niin kuin eivät olisi sisäistäneet sanaakaan sanomastani.
Miten heidät saisi ymmärtämään?
Poika?
Katkeraa.
Mitä?
Katkera vastaus katkeraan kysymykseen.
Puhut vertauskuvin.
Toisinaan kyllä.
Muistatko, kun isäsi opetti sinua veistämään lohenpyrstöliitoksen?
Hän ei tehnyt sitä kertomalla tarinaa.
Hän pani kätensä käsillesi, -
asetti sormesi työkaluihin ja ohjasi sinua.
Sypressiä, tammea, sykomoriviikunapuuta.
Ne tottelevat mestarin kättä.
Mutta ihmisten sydämet...
Se on eri asia.
No, ei haittaisi yrittää olla suora.
Yritin sitä hiljattain.
Kerroin heille täsmälleen, mitä tapahtuu. He eivät noteeranneet.
Ihmisen halu välttää vaikeita uutisia -
tekee hänet joskus kuuroksi.
Totta.
Selvität sen vielä.
Tule. Mennään sisälle.
Haluan nähdä, mitä Simonille kuuluu. -Ensinnäkin hänellä on uusi nimi.
Niinkö?
Niin kuin Abramista Abrahamiksi?
Tavallaan.
Vieläkö käytät tuota vanhaa temppua? -Haades ja Styks!
Miten pääsit sisään?
Avain oli edelleen fenkolin alla.
Kuule, parasta olisi vaihtaa lukot -
ja vaihtaa avainten piilopaikka, kun erottaa työntekijän.
En erottanut sinua. Sinä lopetit. Luulin, etten näkisi sinua enää.
Menikö kaikki mönkään?
Olemme Betaniassa ohikulkumatkalla.
Ole kuin kotonasi. -Anteeksi, minä...
Olisi pitänyt koputtaa.
Mikä nykyään on sinulle koti?
Olemme kiertolaisia. Lähinnä leiri.
Eikö rabbillasi ole kotipaikkaa?
Kapernaum varmaankin.
Jos mitään majapaikkaamme voi kutsua kodiksi.
Pysymme toistaiseksi poissa Kapernaumista strategisista syistä.
Liikaa huomiota.
Hänen hyvä ja paha maineensa leviävät hurjaa vauhtia.
Eikö hänen pitäisi koota armeijaa, -
eikä pakoilla pohjoisen peräkyliä?
Olen muita tuoreempi, joten...
Mielipiteeni ei paina niin paljon. -Hän voi oppia sinulta paljon.
Hän ei selvästikään ymmärrä havaintojen tärkeyttä bisneksessä.
Minkäänlaisessa bisneksessä.
Hänen imagonsa uskonnollisten johtajien keskuudessa on ongelma.
He kokevat hänet uhaksi. -Eivätkä vain uskonnolliset johtajat.
Kuulemma korkea-arvoinen roomalainen tappoi yhden hänen seuraajansa.
Totta vai ei? -Se oli hirveä ja traaginen onnettomuus.
Itse preettori teki sen.
Hän sai sen johdosta rangaistuksen, ja hänet alennettiin.
Kun tappaa kansalaisemme, saa puhuttelun.
Kuvittele, jos me koskisimme sormellakaan yhtä heistä?
Saamme kai pian tietää sen, koska se tapahtuu pian, vai mitä?
Luulen niin.
Juudas?
Kuule, Hadad.
Hän on Messias, ei epäilystäkään.
Hän parantaa ihmisiä. Hän tekee ihmeitä.
Hänen opetuksensa ovat ennenkuulumattomia.
Sanoit itsekin niin, muistatko? -Mikset sitten kuulosta vakuuttuneelta?
Muistan, että hän ei kerännyt kolehtia.
Se väkijoukko oli valtava.
Hän vangitsi kaikki korvat ja sydämet, sitä myöten kaikki kukkaronnyöritkin.
Hänen olisi tarvinnut vain pyytää. -Heistä se juuri tekee hänestä mahtavan.
Kukaan ei voi sanoa häntä huijariksi tai puoskariksi.
Samaa en voi sanoa itsestäni. -Koska haluat syödä vai?
Myönnän sen. Minä...
Minä en ymmärrä, mitä teemme ja miksi.
Tai miksi emme toimi paljon nopeammin.
Minä yritän oppia.
Mutta samaan aikaan... Hei, en minä nälkää näe.
Olit aina laiha, vaikka söimme kuin kuninkaat, joten mistä tietäisin?
Onko sinulla säästöjä?
Yritän olla varovainen siinä, miten jaan rahaa.
Panen jotain syrjään pahan päivän varalle, mutta niitä on niin usein...
Miten niin "sinä panet"? -Minut pantiin vastuuseen taloudesta.
Etkö oppinut minulta mitään? -Olen yrittänyt unohtaa.
Anteeksi.
Olen kiitollinen opistasi, -
mutta nyt yritän käyttää oppimaani ryhmän auttamiseksi.
Ja saatko korvausta erityistaidostasi?
Joukossa on toinenkin erinomainen kirjanpitäjä, mutta hän ei halua puuttua.
Hän oli veronkerääjä. -Omatunto kolkuttaa.
Paraskin puhumaan.
Jos olet ainoa pätevä ja halukas, -
ansaitset palkkion erikoistyöstäsi.
Salomon sananlaskun mukaan:
"Voi sinua, joka panet miehet työhön, -
mutta et maksa heille palkkaa!"
Ei se ollut Salomo. -Sanojasta viis, periaate on tärkein.
Osaat myös sijoittaa varovasti.
On kannattavaa ottaa pieni osuus ja panna se pankkiin kasvamaan korkoa.
Jeesuksella on muuten vertauskuva tuosta.
Koron puolestako? -Todellakin.
Sitten voit luottavaisesti tietää, että teet sitä, mitä hän halusikin.
En tullut kysymään neuvoa, Hadad.
Miksi sitten tulit? Paitsi että näytät hämmentyneeltä.
Olet vuorotellen pyhä ja nolo.
Olet vihainen, Juudas.
Kyllä!
Ymmärrystäni ravistellaan.
En tiedä muuta kuin että hän on ainoa aito Messias -
ja Israelin tuleva kuningas, joka istuu Daavidin valtaistuimella.
Ja hän kutsui minut.
Ja kutsui sinua jostain syystä.
Kunnes saat sen syyn selville, -
voisit edes varmistaa, että teillä on resursseja jatkaa tehtävää, -
jotta kun hän ottaa Daavidin valtaistuimen, josta puhut, -
olet luonnollinen valinta hänen varainhoitajakseen.
Minä..
En ajatellut niin pitkälle.
He antoivat sinulle luottamustehtävän.
Lakkaa odottamasta lupaa parantaa työtä tai tehdä aikuisia päätöksiä.
Heidän kaikkien pitää aikuistua, -
sinun pitää saada palkkaa, ja hänen pitää johtaa.
Jos todella uskot, että Jeesus on juutalaisten tuleva kuningas, -
auta häntä toimimaan sen mukaisesti.
Siksi hänellä on sinut.
Istunto on päättynyt.
On ollut melkoiset pari päivää, vai mitä, rabbi Yussif?
Opitko paljon?
Lähinnä sen, että on paljon opittavaa. -Kaikki aloittavat jostakin.
En ole vieläkään yksi 72:sta, kuten sinä. Pääset kyllä kärryille.
Voimia. Huominen istunto ei ole yhtä rankka.
Kaikkien pitää ehtiä kotiin ennen sapatin auringonlaskua.
Rabbi Lehad! Rabbi Yussif, tule.
En ehtinyt esitellä teitä eilen.
Tässä on Lehad, Ethnanin poika.
Hän on puheenjohtajana -
Beerseban valtaus- ja etelärajan muuttamisvaliokunnassa, josta kerroin.
On kunnia tutustua.
Päätän, onko kunnia yksin minun kuuluisilla vai-kysymyksilläni.
Ne ovat todellakin kuuluisia. -Mitä ne ovat?
Kolja vai lahna?
Luota ensimmäiseen ajatukseesi.
Lahna.
Narusandaalit vai nahkasandaalit?
Naru.
Hillel vai Šammai? -Hillel.
Miksi? -Istuin Nikodemoksen jalkojen juuressa.
Opettajien opettaja, kaikkien pelkäämä, jopa Šammain, -
vaikka hän ei myönnäkään sitä, ja kunnioitettu kautta maan.
Hän on ollut tutkimusmatkalla jo viikkoja.
Oliko hän vieraileva opettaja heprealaiskoulussasi?
Vaikutat vähän liian nuorelta.
Hän kävi Kapernaumissa, kun olin harjoittelussa.
Miksi valitsit Kapernaumin?
Ollakseni tavallisten galilealaisten parissa -
kaukana perheeni talosta yläkaupungissa.
Kovin jaloa. Olen vaikuttunut.
Tulee mieleen Samuelin kertomus siitä, kun hän meni Betlehemiin -
voitelemaan yhden Iisain pojista seuraavaksi Israelin kuninkaaksi.
Heistä Daavid ei ollut edes Samuelin tapaamisen arvoinen.
Voi olla yllättävää, mitä löytääkään pienistä ja hämäristä paikoista.
Todellakin.
Rabbi Shmuel kertoi, että sinua kiinnostaa Israelin etelärajan muuttaminen -
Beerseban kaupungin sisällyttämiseksi.
Kyllä vain.
Kunnioittamaan Jumalan alkuperäistä lupausta maan rajoista -
"Danista Beersebaan".
Voi olla vaikeaa saada paljon intoa sellaiseen hankkeeseen, -
kun meillä on niin paljon meneillään Rooman kanssa, vai mitä?
Meillä on strategia.
Beerseba ei kenties vaikuta kiireelliseltä monista neuvoston jäsenistä, -
mutta tiedämme, millä saa heidän huomionsa.
Jeesus Nasaretilaisen kuolema.
Anteeksi kuinka?
Varmasti kohtasitte hänet Kapernaumissa. -Kyllä, mutta...
Hän hankkii vihollisia kaikkialla ja syystäkin.
Tel Dorissa on joukko, joka lähetti delegaation Jerusalemiin -
vaatimaan hänen pidättämistään ja syyttämistään.
En ollut kuullut, että jotkut kansalaiset ovat nostamassa syytettä.
Hänen tekojensa väitetään johtaneen erään miehen tyttären kuolemaan.
He aikovat nostaa syytteen.
Hän hermostuttaa Jerusalemia, -
ja jonkun Pilatuksen luottohenkilön sanotaan olleen paikalla Dekapoliissa, -
jossa hän mursi leipää pakanoiden kanssa.
Rooma ottaa hänet nyt vakavasti.
Jos hänet pidätetään tai rangaistaan kuolemalla ponnisteluidemme ansiosta, -
saamme asiallemme huomiota.
Anteeksi, olen yllättynyt, miten kepeästi puhut hengen riistämisestä.
Eivätkö teloitukset ole sallittuja vain temppelin alueella?
Koska neuvosto viimeksi järjesti teloituksen?
Hän myös väitti olevansa Ihmisen poika.
Viis politiikastamme, se mies ei ole viaton.
Veri käsissä ei aina tarkoita vääryyttä.
Joskus tulokset voivat olla oikeudenmukaisia.
Jos se nasaretilainen jatkaa touhujaan, kansakunta käytännössä kiittää meitä.
Söin liikaa oliiveja. Minun täytyy hidastaa.
Ole hyvä. -Minulleko? Oikeastiko?
Kas vain. -Kiitos.
Kaikki hyvin? -Kyllä.
Tarvitsetko jotain apua? -En kiitos.
Palaan kohta. -Selvä.
No niin, eema.
Pidä huolta itsestäsi. -Sinä myös.
Rakastan sinua.
VALITUT