Galilæiske jøder.
12 og to kvinder.
Jeg har hørt, at der kan være op til fire kvinder i jeres selskab.
Følger I nazaræeren Jesus?
- Hvem spørger? - Jeg har en pakke.
Til Andreas og Simon, Jonas' sønner.
- Du besvarede ikke spørgsmålet. - Hvad er der i kassen?
Jeg er budbringer, ikke afsender. Jeg fik kun instrukser til levering.
Vil Andreas træde frem?
Mig!
Sig, hvem der har sendt dig, så snakker vi.
Rolig nu.
Farvel så længe, drenge.
Jeg hedder ikke Simon mere.
Afsenderen har forældede oplysninger.
Og de ved ikke, Rama er død.
Hvorfor skrev de dit navn først? Jeg er storebror.
Måske kender de Andreas bedre.
Kan det være Døberen?
Døde mennesker sender ikke pakker.
Det giver mening.
Hvad har vi her?
Vi kan leve en uge af at sælge æsken.
Det havde Johannes ikke råd til.
Husker I guldet efterladt til os før Samaria?
Jeg husker de døde krager sendt som klage til Tel Dor.
Folk har sendt breve, hvor de bad om helbredelse og tegn.
- Måske fra en, der har brug for hjælp. - De prøver at købe et mirakel.
Vi fik en takkegave fra Fatiha, nabatæernes leder i Dekapolis.
Hvorfor stod Andreas først?
Måske er der et sygt dyr derinde, der vil dræbe os.
Godt.
- Det lugter sikkert. - Luk den nu bare op.
Det er fra Johanna.
"Til støtte for Jesus fra Nazarets uafbrudte gerning."
Vi må dele salget for at gøre det hurtigt.
- Det tager for lang tid for en person. - Så del det op.
Mig? Lige nu? Ja.
Sølvknive.
Zeloten?
Jeg har en til dem.
Silke fra Fjernøsten!
Det er ikke en god ide.
Du kender værdien, Matthæus. Du kan få en god pris.
Vi vedtog, at Judas håndterer pengene.
Det gør jeg også. Bare kom med, hvad du får for det.
Vi stoler på dig, Matthæus. Altid.
Lapis lazuli!
- Ametyster, karneoler, jaspis… - Er de værdifulde?
Mere end rubiner.
Det er meget værd. Det lover jeg.
Store Jakob, tag med Tamar og Maria.
Lad ingen genere dem.
- Der er kun mønter tilbage. - Og æsken selv.
- Du kan sælge æsken, Nathanael. - Jeg tager med dig.
Og mønterne?
- Judas, tag mønterne i pungen. - Det kan jeg godt.
- Hvad venter I på? Af sted. - Kom så.
Lad os få mest muligt ud af Johannas gaver.
- Tag til markedet. - Tag det her.
Også det her?
Du, Gedera, saddukæer, insisterer på, at de døde ikke genopstår.
Adonais hellige lov nævner intet liv efter døden.
Det står i Davids salmer.
David er ikke Tora!
Ifølge salme 22…
"Min Gud, min Gud! Hvorfor har du forladt mig?"
Ja, men nærmere slutningen.
"Ja, alle, der sover i jorden -
- skal kaste sig ned for ham…"
- Jeg er så træt af den tankegang. - Og i profeten Daniels bog:
"Mange af dem, der sover i jorden, skal vågne -
- nogle til evigt liv, andre til forhånelse, til evig afsky."
Hvordan kan man gendrive det?
Metaforer!
Den handler om Israels genopstandelse efter at rode rundt i hedningers støv.
"Opvågning" handler om Messias' komme -
- når jøder, der elsker Guds lov, rejser sig fra åndelig søvn -
- mens de, der afviser Messias, gøres til skamme.
Rabbi Gedera, hvordan fortolker du ordene "evigt liv"?
Guds uforanderlige lov er evig.
Et liv helliget studiet af Tora drejer sig om emner af evig betydning.
Det er Hayei Olam.
Hvordan kan saddukæernes afvisning af liv efter døden -
- føre til bedre liv efter Toraen i praksis?
Praksis er hele vores dagsorden.
Jeg vil rette opmærksomheden mod Toraens femte bog:
"Hold derfor befalingerne og lovene og retsreglerne -
- som jeg i dag pålægger dig at følge."
Guds vilje er, at vi udfører hans befalinger her i dag -
- ikke i en forestillet næste verden, men i denne.
Farisæernes bogstavelige læsning af profeten Daniel -
- er både farlig og distraherende.
Hvis alt arbejde kun er for at få belønning i efterlivet -
- bliver man blind for verden lige her.
Hvad med anklagen om, at saddukæernes rigdom og status -
- gør din fortolkning belejlig?
I har det så godt i dette liv.
Hvorfor tænke på det næste?
Almindelige jøder lever et så ubehageligt liv -
- at de må holde fast i håbet om livet i genopstandelsen.
Og du, Rabbi Zebadja, afviser du de daglige måltider i Rådet?
Gedera, tal om hans fortolkning, ikke status.
Hyklere!
I beskyldte min velstand for at forvrænge min fortolkning.
Vi har det begge godt.
Pointen holder stadig, selvom du ignorerer den.
Yanni, tag over.
Rabbi Gedera…
- Yussif! - Bror.
Hvad laver du her?
Denne vej. Kom.
Jeg så dit navn på listen til Rådet, og tænkte, det var en fejl.
Det gjorde jeg også.
Du gør endelig brug af din abbas rigdom og forbindelser.
- Det havde jeg aldrig troet. - Nu er det sket.
Du kunne have brugt din arv for længe siden.
Til hvad? Jeg kendte kun til lærdom.
Jeg måtte hjælpe vores folk først.
Nok om min jalousi. Din abba blev sikkert vred.
Ja, men hans bidrag tyder på, at han er kommet over det.
Sikke noget derinde.
Synes du, saddukæerne har en pointe?
Det eneste, jeg var enig i, var, at du ikke skulle have nævnt hans formue -
- i diskussionen.
Lad fortolkningen stå på egne ben.
Gør penge dig ømskindet, Yussif?
Vi brugte begge, hvad end det krævede at få vores pladser.
Du brugte bureaukratisk snilde. Jeg brugte min abba.
- Hvorfor lyder min måde værre? - Det vigtige er, at vi begge er her.
Spørgsmålet er, hvad vi gør med vores nye stillinger.
God pointe.
Men jeg troede, jeg vidste, hvad jeg kom for, og på det seneste…
…er jeg kommet i tvivl.
Hvad har ændret sig?
Lad mig vise dig rundt.
Vi er fremme ved mørkets frembrud.
Længe inden, hvis vi holder tempoet.
Slår vi lejr samme sted som ved løvhyttefesten?
Det er ikke en højtid. Lejren vil skabe opmærksomhed.
- Folk er på udkig efter ham. - Hvad så?
En kro?
Samme problem.
Der er øjne overalt, dokumentation, gæstelister.
Med Johannas gave kan vi bo på en kro.
Måske flere for at sprede os og undgå mistanke.
Vi kunne forklæde ham og bruge falske navne.
Falske navne? Og bryde det ottende bud?
Det niende.
Han har ret. Løgn er det niende.
Rækkefølgen er ligegyldig. Løgn er løgn.
Zeloten, du har en bror i Jerusalem.
- Ja, Isaj. - Sidst, jeg så ham, var han hjemløs.
Det kan have ændret sig. Det gjorde han.
Men han har nok ikke plads til alle.
Har nogen en rig onkel i centrum?
Judas siger, vi har råd til værelser -
- hvis vi kan holde Rabbis identitet hemmelig.
Og skjule ham for Jerusalem.
Har nogen kontaktet Nikodemus?
Vi kender ikke hans indstilling.
Jeg talte med ham. Han var åben.
Godmorgen.
- Shalom. - Godmorgen.
Shalom.
- Mester, hvor vil du gerne bo? - Hos min ven Lazarus.
- Jeg troede, han var i Betania. - Korrekt.
Vi tager ikke til Jerusalem i aften, men til Lazarus og hans søstre.
Jeg glæder mig til at se min ima.
Så lad os komme af sted i en fart. Hvad kan jeg hjælpe med?
Holdt!
Jødiske borgere.
Forhold jer i ro.
Læg jeres våben, og efterlad jeres tasker. I bærer vores nu.
Ifølge romersk lov kan en soldat tvinge en jøde til at bære sine ting.
Uden grund?
Der er en grænse. Højst en mil og ikke længere.
- Stille. - Hold det her.
Mester, det er ydmygende.
Vi adlyder med værdighed.
Værsgo.
- Højere, højere. - Saml den op.
Nu må du ikke snuble.
Hold den højere op. Højere.
Hvordan må det være -
- at gå rundt hele dagen uden metal, der tynger hovedet ned?
Har du haft hjelmhår?
Også dig.
Værsgo.
- Den tager jeg. - Jeg er ikke lavet af halm.
- Jeg kan bære den. - Maria, kom nu.
Skynd jer, rotter!
Rotter med pæne hatte.
Kom så, kom så.
Nu kan du være soldat.
- Herre, lad mig tage den. Du burde… - Nej.
Det er ikke mere upassende for mig end for jer.
- Vi ved begge, det ikke er sandt. - Tak for omsorgen, Judas.
Jeg har ikke set dig siden dengang i Kapernaum.
Hvordan er du vokset i visdom -
- ud over at komme til fornuft og udnytte din families rigdom?
- Gider du holde op? - Fint.
Men du er ikke den letpåvirkelige Yussif, jeg kendte i Galilæa.
Kæmpende med bedesjalet.
Jeg er blevet mere engageret, skarp og observant, Shmuel.
Hvem er de mænd, vi gik forbi ved indgangen?
Du sagde, du var observant.
Jeg mente i tilbedelse.
Godt, så du er observant.
Lad os se, om du gør observationer.
Jeg ved, hvad skriftkloge er.
Vi kalder dem også advokater, fordi de er autoriteter -
- hvad angår den hellige Moselov. De tolker Guds pagt og dømmer.
De er ikke så pænt klædt som de fleste advokater, jeg kender.
Det er ulønnet.
De har et ekstra job, for at understøtte det ubetalte her.
Hvorfor arbejde uden betaling?
I håb om at vinde sympati hos nogen med indflydelse -
- og få en plads, hvis en bliver ledig.
- "Hvad end det kræver." - Præcis.
Hvad med dem?
Ametyst- og topasringe. Populære i Grækenland.
Athenske blå hovedbeklædninger.
Hellenistiske jøder fra Dekapolis?
Hellenistiske, ja, men ikke besøgende. Herodianere.
Selvfølgelig.
Støtter af kong Herodes Antipas og dermed Rom.
De håber på større politisk indflydelse på bekostning af resten af Israel.
Moralsk tvivlsomme, egoistiske, vildledte.
- Zeloterne hader dem. - De hader også os.
Sandt. Alle ikke-zeloter. Selv dem.
Sidekrøller. De er efterhånden sjældne.
Helt efter bogen:
"I må ikke klippe håret kort, og du må ikke studse skægget."
Tilhængere af Shammaj?
De klager sikkert over Hillels folk lige nu.
Begge er hengivne mod Toraen.
Shammaj er mere bogstavelig, mens Hillel ser på det større princip.
Den seneste strid?
Om man skal fortælle en brud på hendes bryllupsdag -
- at hun er smuk, selv hvis hun ikke er.
Jeg gætter på, Shammaj siger nej, for det ville være løgn.
Ja, og Hillel at en brud altid er smuk på sin bryllupsdag.
- En større historie om Gud og hans folk. - Pas på, hvem du siger det til.
Jeg fornemmer noget ved dig, Yussif.
Du løj ikke, da du sagde, du var observant. Skarp.
Shmuel?
Er der noget galt?
Galt?
Altid har mennesket kaldt deres tidsalder "forvirrende tider" -
- "svære tider."
Vores er vel ikke anderledes.
Jeg er glad for, du er her.
Du har gjort det godt.
Tak, Rabbi.
Alle sammen!
Hør efter, alle sammen.
Jeg har en bøn.
Lad mig hjælpe dig, ikke? Jeg hjælper dig, Matthæus.
Det er ikke, at jeg føler mig ydmyget.
Det gør jeg.
Jeg er mere vred over, at de gør det mod ham.
Jeg har gjort det tit.
Det bliver ikke lettere næste gang.
Hvem af jer tilhører den her?
Kom nu.
Jeg havde aldrig forestillet mig dette øjeblik.
Han bad os adlyde, så det gør vi.
Den smertefulde ironi i noget af det, han har lært os.
Ved I, hvad de hellige mænd, der omskærer, siger?
- Hvad? - Hvad?
Tab den nu ikke.
"De skriger altid, men så længe enden er god!"
Decanus, skiltet er milepælen.
I hele jeres liv -
- har I sikkert aldrig været mere taknemmelige for romersk lov.
Vi ved, det har været en ære for jer alle.
Stop her!
Jeg sagde stop!
Jeres destination er forposten en mil fremme, ikke?
Jo, men vi må kun få én mil.
Ved tvang.
Der er ingen lov mod borgere, der frivilligt hjælper jer resten af vejen.
Kom, mine venner.
- Men… - Hvis nogen siger noget…
…så sig, vi tilbød det.
Rabbi, hvad laver vi?
Hvorfor hjælper vi romere?
Judas.
Hvor mødtes vi?
- Ved prædikenen på Korazim-sletten. - Godt.
Når du er bekymret, så tænk på mit budskab.
Lad os tage hjelmene tilbage, så der ikke opstår forvirring.
Hvis du synes.
- Her. - Giv mig det. Godt.
- Ja, ræk mig det. - Det tager jeg.
Den tager jeg.
"Vil nogen tvinge dig til at følge ham én mil…"
"…så gå to mil med ham."
Men vi har fået ny indsigt, som kræver en genoptagelse.
Vi sørger stadig over, at guvernør Pontius Pilatus -
- på så barbarisk vis brugte midler -
- fra templets pengekasse til byggeriet af akvædukten -
- for at få vand til Jerusalem.
Og værre endnu, sørger vi stadig…
…over de liv, der gik tabt under protesten mod denne provokation.
De blev knust…
…aflemmet, sprættet op…
…og spiddet på pæle, gjort til et eksempel for alle -
- så ingen tør protestere mod Pilatus' planer for byen -
- eller midlerne, han bruger.
Gedera, du skader os ved at genoplive denne grufulde historie.
Vi prøver stadig at hele.
Det ville være uansvarligt at ignorere, hvordan dette katastrofale blodbad -
- nu kan vise sig lærerigt.
Lærerigt?
Troværdige efterretninger har nået os.
Hændelsen voldte smerte, ikke kun for os, men for Pilatus selv.
Det klynkende barn er ude af stand til at angre.
Ikke når hans job er truet.
Kejser Tiberius var forfærdet både over Pilatus' tyveri af midlerne -
- utilgiveligt, selv efter romersk standard.
Og i høj grad over brutaliteten, da han slog vores modsvar ned.
Hvad siger du?
Det ser ud til…
…hvor usandsynligt det end er…
…at vi nu ønsker det samme som Pilatus.
- Er han ved at gå fra forstanden? - Jeg aner ikke, hvad han taler om.
Fred!
Pilatus vil have fred.
Eller Cæsar vil i hvert fald.
Kejser Tiberius Cæsar Augustus er ikke glad for Pontius Pilatus.
Præcis. Pilatus' position som leder af Judæa står på spil.
Han fik en advarsel, da han sendte tropper ud for at dræbe galilæere -
- mens de ofrede i vores templer.
Han fik endnu en advarsel for massakren ved akvædukten.
Han var allerede for ung og ude, hvor han ikke kunne bunde -
- og nu har han fået en officiel advarsel.
Så lad sætte gang i noget, så vi slipper af med ham.
- Ja. - Kortsynet, Zebadja, som sædvanlig.
Jeg foreslår, at vi udnytter hans situation.
Vi tager os af noget af det, vi har udskudt.
- Såsom? - Det er op til dette råd og dets udvalg.
Vi kunne antyde for Pilatus -
- at en oprørsleder starter en opstand -
- for at fjerne paladsets symbolske skjolde.
- Han bryder sig ikke om bestikkelse. - Hvilke andre muligheder har han?
Yussif, var din mund.
- Jeg vil bruge min stemme. Det er absurd. - Jeg ved, hvad du mener. Kom her.
Jeg ved, du har meget, du gerne vil opnå, men du er ny.
- Ingen kender dig. Du bliver buhet ud. - Hvad gør jeg så?
Vælg dine kampe.
Hvad vil du opnå?
Hvad end du kom for -
- er nøglen at komme i et udvalg med samme mål.
- Hvilke udvalg er der? - Alle jødiske interesser.
Et for rituel renhed og offerkontrol.
Meget praktisk.
Tiende og økonomi, landbrug og fødevarer -
- uddannelse og arbejde, sabbatter og højtider.
- Hvad kom du for? - For at gøre en forskel.
- Det siger alle i starten. - Hvad sker der så?
Jeg prøver at hjælpe dig.
Yussif, du kommer fra en fornem forretningsfamilie -
- men du valgte at arbejde blandt jævne folk i Galilæa -
- hvor der ikke er plads til intellektuelle som os.
Så kom du videre fra din ungdommelige, retskafne attitude.
- Det var ikke attitude. - Så idealisme.
- Du blev voksen. - Fornærm mig ikke.
Støtter du Hillels tolkning på grund af Nikodemus?
Påvirkede Nikodemus dig modsat?
Ingen af de udvalg lød interessante.
Der er også kortvarige opgaver. Et udvalg med tempelistandsættelse.
Liturgisk reform. Genvinding af Be'ersheba.
- Be'ersheba? En del af Edom? - Jo.
Vi ønsker alle hele Israel, som Gud lovede -
- men de er særligt optaget af ord fra dommernes tid -
- der beskriver grænsen som "fra Dan til Be'ersheba."
De vil genskabe de oprindelige grænser.
Jeg kan ikke komme på noget mere trættende eller nytteløst.
Det kan jeg.
Bevaring af levn fra David i arkivet.
Undersøgelse af Jobs Bogs forfatter.
Opfyldte eksilprofetier.
Judits Bogs historicitet…
Vent. Hvad var den om babylonske profetier?
Det er akademisk.
En liste over profetier fra Nebukadnesar II's tid -
- som måske blev til virkelighed under Antiokus Epifanes -
- og nogle endnu ikke opfyldte.
Den!
Virkeligt?
Du virker sikker.
Det er jeg.
Lad os præsentere dig.
- Nå, Jesus. - Ja?
Da du sagde en mil mere, er det faktisk tre -
- med de to tilbage efter vores ting.
Det er et mirakel, de stadig er her.
Sådan.
Jeg er meget stolt af jer.
Jeg ved, hvor svært det var for jer.
Men I gjorde det så godt.
Nu går vi til Betania.
Rabbi?
Judas, hvordan har du det?
Jeg er udmattet.
Jeg er ikke vant til livet på farten som forkynder.
Nej?
Giv det tid.
Jeg er også træt.
Vi er der næsten.
Du kan se det længere fremme.
- Har du været i Betania? - Ja.
Jeg ville faktisk spørge om noget.
Mens du er hos din ima -
- må jeg så besøge en gammel kollega?
- Gammel? - Tidligere kollega.
- Min læremester, efter min far døde. - Han lyder vigtig.
Ikke vigtigere end dig. Forstå mig ret!
Det er fint, Judas. Jeg forstår. Tag endelig hen til ham.
Men vent til efter aftensmaden.
Ja.
Vent på det.
Jesus!
Du er her!
Vi er vist det rette sted.
Endelig! Kom! Denne vej, alle sammen!
Hej, Maria.
Adonai i himlen.
Og hvorfor gemmer min kære Martha sig i huset?
Min Herre.
Rabbi. Beklager husets tilstand.
Det er fint.
Hvad er meningen?
Du braser ind uanmeldt med disse mennesker?
Vores Martha, fortvivlet?
Lazarus, vi kom bare forbi, og jeg troede…
At det var en kro? Ved du, hvor travlt jeg har?
Hvor frækt.
Vi kom bare forbi -
- og jeg troede, vi kunne overnatte, men jeg tog fejl.
Vi fik ham!
- Hvordan går det? - Det er godt at se dig, min ven.
Godt at se dig.
- I skulle have set jer selv. - Så er de på mærkerne.
Hvad kunne du tænke dig? Vand, oliven, vin?
Noget bedre end alt det.
Bedre end det?
- Sådan en imas dreng. - Du kender mig.
Hun gik ud for at plukke bær.
- Alene? - Jeg prøver.
Det gør jeg altså, men du kender hende.
Ja. Hun er umulig at holde nede.
Hun er den eneste, der ved, hvilke bær der ikke er giftige -
- og hvor man finder de bedste.
Hun har øvet sig meget.
- Lazarus, hent hende. - Hvorfor? Maria er her.
Det er fint. Hun er tilbage, før det bliver mørkt.
- Skal vi sætte os ned? - Ja, selvfølgelig.
I må have haft en frygtelig lang rejse. Værsgo.
Kom og vær med.
- Det dufter dejligt. - Tak.
Herovre.
Zebadja!
Det er Yussif, Arnans søn.
Ja. Nyudnævnt, hører jeg. Tillykke.
Tak, Rabbi.
Det var bemærkelsesværdigt at se dit navn på listen ud af det blå.
- Ikke ligefrem… - Så til sagen.
- Hvor fik du penge til din plads? - Zebadja!
Min familie ejer et stort byggefirma i Jerusalem.
Et er jordejerskab, men byggearbejde? Hvor vulgært.
Yussif.
- Det var formanden for Profetiudvalget. - Hvad er vulgært ved byggeri?
De synes, det nye er en skamplet på byen.
Gedera! Du holdt en fantastisk tale om Pilatus i dag.
Støtter du mig så?
Lad os spise frokost med min kollega Yanni.
- Mød Yussif, Arnans søn… - Ham kender jeg!
Han byggede mit hjem.
Hvilken rabbi støttede din ansøgning?
Annas, Sets søn.
En saddukæer.
Jeg spørger ikke, hvorfor han støttede -
- en ny fra det andet parti.
Jeg kender svaret.
Vi er alle Israels sønner trods uenigheder.
Næste gang du ser din abbas ven Annas -
- så sig, at jeg vil tale om hans sønners boder.
De har købt boder på Oliebjerget, endda før de er udbudt til salg.
Jeg vil vide, hvem hans kontakter er.
Måske skal jeg synge for Kajfas om Annas' svigersøn -
- og en vis hændelse med slaver.
Han ved, hvad jeg taler om.
Skal jeg true ham?
Denne vej, Yussif. Vi skal møde så mange i dag.
Gedera, sig til med frokosten.
Apropos frokost, så lad os spise. Jeg er udmattet.
- Jeg er udmattet. - Herovre.
Det er interessant.
Hestene elsker det.
Hvordan har vingården det?
Det har været tørt på det seneste, men det går.
Hvad er daglønnen for at vande og beskære?
Mangler du da arbejde?
Jeg skal ikke arbejde for dig.
Ligesom tømrerarbejde.
- Kom nu. - Ja.
- En denar? - Ja.
- Jeg er skuffet. Jeg troede, du var snu. - Jeg er en gavmild mand.
Det er du.
Det minder mig om en historie.
Er alt i orden, Martha?
Ja, fint. Bare…
Jeg har den. Fortsæt.
Hun… Fortsæt endelig.
Godt.
Himmeriget ligner en vingårdsejer -
- der tidligt gik ud for at leje arbejdere til sin vingård.
Da han var blevet enig med dem om en dagløn på en denar -
- sendte han dem hen i sin vingård.
Det lyder jo helt enkelt.
Ved den tredje time gik han ud og så nogle andre stå ledige på torvet -
- og han sagde til dem: "Gå I også hen i min vingård.
Så skal jeg betale, hvad I har ret til."
De gik derhen.
Tak.
Igen ved den sjette og den niende time gik han ud og gjorde det samme.
Ved den ellevte time gik han derhen og fandt endnu nogle stående der.
Han spurgte dem: "Hvorfor har I stået ledige her hele dagen?"
De svarede ham: "Fordi ingen har lejet os."
Han sagde til dem: "Gå I også hen i min vingård."
Da det blev aften, sagde vingårdens ejer til sin forvalter:
"Kald arbejderne sammen, og betal dem deres løn -
- men sådan, at du begynder med de sidste og ender med de første."
Og de, der var blevet lejet i den ellevte time, kom og fik hver en denar.
Da de første kom -
- troede de, at de ville få mere, men også de fik hver en denar.
Da de fik den, gav de ondt af sig over for vingårdsejeren og sagde:
"De sidste der har kun arbejdet én time -
- og du har stillet dem lige med os, der har båret dagens byrde og hede."
Men han sagde til en af dem: "Min ven, jeg gør dig ikke uret.
Blev du ikke enig med mig om en denar?
Tag det, der er dit, og gå!
Jeg vil give den sidste her det samme som dig.
Eller har jeg ikke lov til at gøre, hvad jeg vil, med det, der er mit?
Eller er dit øje ondt, fordi jeg er god?"
Sådan skal de sidste blive de første og de første de sidste.
Vent lidt.
Fik de en denar for én times arbejde?
Det er 12 gange mere, end de fortjente.
Det lyder, som om vingårdsejeren blev snydt.
- Er Himmeriget uretfærdigt? - Jeg forstår det.
Jeg er glad for at være sidst.
Med verdens øjne virker det vel uretfærdigt.
Jeg sagde bare ikke i denne verden. Jeg sagde himmeriget.
Det er en anden beregning -
- hvor folk ikke måles på fortjeneste.
Tak. Det ser lækkert ud.
Det havde været bedre, hvis jeg ikke var alene.
- Bedre? - Ja, bedre.
Passende for en så vigtig.
Ser du ikke, min søster lader mig være alene om at sørge for dig?
Siden du kom, har hun intet gjort for at tjene dig.
Hun har ignoreret alt, jeg har gjort for jer -
- og hun opdager tydeligvis ikke selv, hvor hårdt jeg arbejder.
Det hjælper kun, hvis du siger, hun skal hjælpe mig!
Martha, sæt dig her hos mig.
Hvordan kan jeg det? Kun halvdelen har fået mad.
Vi kan tale om det senere.
Undskyld.
Det ved jeg, men de andre skal høre det.
Der er intet at være flov over.
Du har gjort noget vidunderligt.
Du gør dig bekymringer og er urolig for mange ting. -
- og det er ikke for ingenting.
Gæstfrihed vil altid betyde noget -
- og jeg er taknemmelig for det, du har gjort.
Du fortjener det og mere til.
Din hensigt er velmenende -
- men ét er fornødent.
Den bedste måde at tjene mig på er at lytte til mine ord.
Dét er prioriteten.
Det har din søster valgt.
Det er den gode del -
- og den skal ikke tages fra hende.
Taget?
Din mad, serveringen…
Det er skønt-
- men det forgår med resten af verden.
Mine ord forgår aldrig.
Maria tager næring fra noget af evig værdi.
Hør det her tydeligt. Jeg irettesætter ikke Martha.
Tjenester er smukke.
Handling er godt.
Du gør, hvad du tænkte, vi forventede.
Og det, du gør, er værdifuldt.
Maria kunne have hjulpet lidt.
Men hør her.
Du skal ikke distraheres fra at være til stede hos mig -
- og vennerne, jeg har med.
Jeg inviterer dig til noget bedre.
Sæt dig ved mine fødder, lyt nøje til mine ord -
- og indtag dem som et måltid, der nærer mere end mad.
Jeg vil dog ikke spilde Marthas mad -
- så lad os takke hende og spise.
Godt gået!
Tak.
Mange tak, Martha.
Guddommeligt.
Og det ord fra dig?
- Guddommeligt lyder godt. - Jeg henter resten. Andreas?
Jeg hjælper, Lazarus.
Hvad er den friske smag i brødet?
Jeg kom lidt mynte og citron i dejen.
- Genialt. - Godt, hvem fik ikke noget?
Du har lige fået.
Nej. Herovre først. Herovre først.
Det var et meget lille stykke.
Jeg kæmper til døden.
Undskyld.
- Giv det lille stykke til Lille Jakob. - De er lige store.
Jeg har skubbet vognen hele dagen, og jeg mener…
Jeg skubbede vognen.
Min søn!
Ima.
Du er her virkelig.
Du er her virkelig!
Ja, men…
Der er et alvorligt problem.
- Hvorfor? Hvad så? - Hvad skal jeg dog gøre?
Det kan ødelægge hele aftenen.
De har…
De har ikke mere vin.
- Hvad skal vi dog gøre? - Det aner jeg ikke.
Rabbi?
- Undskyld, jeg forstyrrer. - Slet ikke.
Du sagde efter aftensmaden.
- Passer det nu? - Ja. Hils din ven fra mig.
Det er godt at se dig igen, kvinde.
- Shalom. Shalom. - Shalom. Shalom.
- Det lyder som en fest. - Det er det, men…
- Lad os ikke gå ind endnu. - Fint nok.
- Kom med til brønden. - Brønden?
- Dit hår skal vaskes. - Skal det?
Jeg synes, det er ret rent.
Nyder du dit nye hjem i Betania?
Det er ikke hjem, men vi ved begge -
- at ingen af os kan tage tilbage til Nazaret.
- Savner du det? - Nazaret er bare et sted.
Og som de behandlede dig…
Men abbas grav er der.
Mine tanker er hos de levende, ikke de døde.
Tager Lazarus sig godt af dig?
For godt.
Var det op til ham, sad jeg inde hele dagen -
- i skyggen, beundret af Martha som dronningen af Saba.
Jeg måtte insistere på, at han lod mig bidrage -
- ved at samle frø og bær.
Det har jeg hørt.
- Ima. - Så, så. Det er ingenting.
- Dit hår er stadig filtret. - Du er stadig ikke så blid.
Du har dine stærke hænder fra mig.
Bare du ikke slikker din finger og tørrer mit ansigt igen.
Det behøves ikke. Der var du heldig.
Gudskelov.
Det minder mig om, da livet var enkelt.
Det var ikke altid enkelt. Vi havde det svært.
Nogle aftener måtte din far og jeg beslutte -
- hvem af os, der spiste.
Det ved jeg.
Det var vigtigt at lære om fattigdommens usikkerhed.
Mine følgere…
De er fattige på anden vis.
Deres måde at forstå på, lytte på, tro på.
De er forarmede.
Så slemt?
De beder om jordiske ting -
- fornemme pladser på min højre og venstre side, i herlighed.
De stødes over, at jeg er ydmyg og ærbødig over for verdens magter -
- i stedet for at forvandle romerne til saltstøtter.
De er kun mennesker. Hvad regnede du med?
Også menneske.
Skat, jeg skiftede dit beskidte svøbeklæde.
Tro mig, jeg ved det.
Det, der bekymrer mig, er…
…ja, den menneskelige følelse af…
- at ingen forstår det her.
Det er ikke deres egen skyld.
De er ikke i stand til det.
Jeg taler for min fader i himlen -
- og de religiøse ledere kalder det gudsbespottelse og konspirerer mod mig.
Nogle mennesker misforstår det bare.
Mine følger siger, de er enige -
- men så opfører de sig -
- som om de ikke har hørt et ord.
Hvad skal der til, før de forstår?
Søn?
Bittert.
Hvad?
Et bittert svar på et bittert spørgsmål.
Du taler i lignelser.
Det gør jeg nogle gange.
Husker du, da far lærte dig en svalehalesamling?
Han fortalte dig ikke en historie.
Han lagde sine hænder på dine hænder -
- foldede dine fingre om værktøjet og førte dig.
Cypres, eg, morbær.
De adlyder mesterens hænder.
Men menneskehjerter…
…er en anden historie.
Det skader ikke at prøve.
At være ligefrem, mener jeg.
Det prøvede jeg for nylig.
Jeg fortalte dem, hvad der skal ske. De fattede intet!
Menneskets ønske om at undgå svære nyheder…
…gør nogle gange en døv.
Sandt.
Du finder ud af det.
Kom, lad os gå ind.
- Jeg vil se, hvordan Simon har det. - Han har fået et nyt navn.
Nå da?
Som Abram til Abraham?
På en måde.
- Laver du stadig det gamle nummer? - Hades og Styx!
- Hvordan kom du ind? - Nøglen lå stadig under fenniklen.
Det er en god praksis at skifte låse -
- og flytte nøglerne, når man har fyret en ansat.
Jeg fyrede dig ikke. Du sagde op. Jeg troede aldrig, jeg ville se dig igen.
Er alt faldet fra hinanden?
Vi er på gennemrejse.
- Lad, som om du er hjemme. - Undskyld, jeg…
Jeg skulle have banket på.
Hvad er dit hjem for tiden?
Vi er nomader. Vi slår som regel lejr.
Har din rabbi ikke en base?
Kapernaum, tror jeg.
Hvis et sted, vi spøger, er et hjem.
Vi er strategisk fortrængt fra Kapernaum lige nu.
For meget opmærksomhed.
Jeg har hørt, han er berømt og berygtet.
Burde han ikke samle en hær, ikke blive fordrevet fra nordlige flækker?
Jeg er nyere end de andre.
- Min mening tæller ikke. - Han kan lære meget af dig.
Han forstår ikke vigtigheden af at gøre indtryk i forretninger.
Af alle slags.
Hans ry blandt religiøse ledere er et problem. De føler sig truet.
Ikke kun religiøse ledere.
Jeg hørte, en af hans følgere blev myrdet af en højtstående romer.
- Sandt eller falsk? - Det var en tragisk ulykke.
Det var prætoren.
Han blev straffet og degraderet.
De dræber en af vores borgere og får bare skældud.
Kan du forestille dig, hvis vi rørte en af dem?
Det finder vi ud af, for det sker vel snart?
Det går jeg ud fra.
- Judas? - Hør, Hadad…
Han er uden tvivl Messias.
Han helbreder folk. Han gør mirakler.
Hans lære er som intet andet.
- Det sagde du selv, ikke? - Hvorfor lyder du så ikke overbevist?
Jeg husker, at han ikke samlede ind.
Skaren var enorm.
Han havde hvert øre, hvert hjerte -
- og derfor havde han adgang til hver en pung.
- Han skulle bare have spurgt. - Det er det, der gør ham stor.
Ingen kan kalde ham svindler eller bedrager.
- Det er mere, end jeg kan sige om mig. - Fordi du må spise?
Jeg må indrømme…
…jeg…
Jeg forstår ikke, hvad vi laver, eller hvorfor vi gør det. Jeg…
Eller hvorfor det ikke går hurtigere.
Jeg prøver at lære.
I mellemtiden…
Jeg sulter da ikke.
Du var også tynd, da vi spiste som konger -
- så hvad ved jeg?
Har I en opsparing?
Jeg er forsigtig med, hvordan jeg bruger pengene.
Jeg gemmer lidt til dårlige tider, men de er så hyppige.
- Hvad mener du med "jeg"? - De gav mig ansvar for pengene.
- Lærte du intet af mig? - Jeg har prøvet at glemme det.
Undskyld. Jeg…
Jeg er taknemmelig for oplæringen -
- men nu prøver jeg at hjælpe gruppen med, hvad jeg kan.
Bliver du kompenseret for dine evner?
Der er en anden med gode bogføringsevner, men han vil ikke røre det.
Han var tolder.
- Dårlig samvittighed. - Du skulle nødig snakke.
Hvis du er den eneste, der er kvalificeret og villig -
- så fortjener du løn for dit faglige arbejde.
Som der står i Salomos Ordsprog:
"Ve den, der lader sine landsmænd trælle uden betaling -
- arbejderne giver han ikke løn."
Det er ikke Salomo.
Det er lige meget, hvem der sagde det. Princippet gælder.
Du kender også til investering.
Det er en god forretning at sætte en lille del i banken -
- hvor den kan optjene renter.
Jesus har faktisk en lignelse om det.
- Til fordel for renter? - Ja, meget.
Så kan du være sikker på, at du gør, hvad han vil have dig til.
Jeg kom ikke efter råd, Hadad.
Hvorfor er du her så? Ud over at se forvirret ud.
Både moralsk overlegen og pinligt berørt.
Du er vred, Judas.
Ja!
Min forståelse er rystet.
Jeg ved kun, at han er den sande Messias -
- og Israels fremtidige konge, som skal sidde på Davids trone -
- og han kaldte på mig.
Og med et formål.
Indtil du finder det -
- kan du i det mindste sikre, at I har midler til -
- at fortsætte tjenesten.
Når han så overtager denne Davids trone, du taler om -
- vil du naturligt blive finansminister under hans styre.
Jeg…
Så langt frem tænkte jeg ikke.
De gav dig fuld tillid.
Vent ikke på tilladelse til at forbedre tjenesten eller træffe voksne valg.
De skal blive voksne, du skal betales, og han skal lede.
Hvis du virkelig tror, at Jesus er jødernes kommende konge -
- så hjælp ham med at opføre sig sådan.
Det er derfor, du er der.
Mødet er hævet.
Sikke nogle dage, det har været, Rabbi Yussif.
Lærte du meget?
- Jeg har lært, at jeg har meget at lære. - Alle begynder et sted.
Jeg er stadig ikke en af de 72 som dig. Du lærer det.
Fat mod. Mødet i morgen er ikke så anstrengende.
Alle må hjem før sabbattens solnedgang.
Rabbi Lehad! Rabbi Yussif, kom.
Jeg fik ikke præsenteret jer for hinanden.
Det er Lehad, Etnans søn.
Han leder udvalgskomitéen for genvinding af Be'ersheba -
- og den sydlige grænsereform, som jeg fortalte dig om.
Det er en ære at møde dig.
Jeg afgør, om æren er på min side gennem mine berømte spørgsmål.
- Ja, meget berømte. - Hvad er de?
Kuller eller havbrasen?
Følg dit instinkt.
Brasen.
Rebsandaler eller hovedtøjslæder?
Reb.
- Hillel eller Shammaj? - Hillel.
- Hvorfor? - Jeg sad ved Rabbi Nikodemus' fødder.
Lærernes lærer, frygtet af alle, selv Shammaj -
- selvom han ikke vil indrømme det, og respekteret i hele landet.
Han har været på en forskningsrejse i ugevis.
Var han særlig gæstelærer på din hebraiske skole?
Du virker lidt for ung til det.
Han besøgte Kapernaum, hvor jeg i lære.
Hvorfor valgte du Kapernaum?
For at være blandt galilæerne -
- de jævne folk, væk fra mit hjem i centrum her.
Meget nobelt. Jeg er imponeret.
Det minder mig om Samuels rejse til Betlehem -
- for at salve en af Isajs sønner til konge.
De syntes ikke, David var værd at tage med til Samuel.
Det kan overraske, hvad der findes de små steder.
Bestemt.
Rabbi Shmuel siger, du gerne vil ændre den sydlige grænse -
- til at omfatte byen Be'ersheba.
Nemlig.
For at ære Guds løfte om grænserne fra nord til syd -
- "fra Dan til Be'ersheba."
Det kan være svært at vække ildhu for den dagsorden -
- når der sker så meget med Rom, tror du ikke?
Vi har en strategi.
Be'ersheba virker måske ikke så presserende for mange i Rådet -
- men noget kan fange deres opmærksomhed.
Nazaræeren Jesus' død.
Undskyld?
- I må have mødt ham i Kapernaum. - Det har vi, men…
Han har fjender overalt med god grund.
Nogle fra Tel Dor sendte en delegation til Jerusalem -
- for at få ham afhørt og retsforfulgt.
Jeg vidste ikke, nogen vil retsforfølge ham.
De hævder, han var årsag til en piges død.
De vil anklage.
Han gør Jerusalem nervøs -
- og Pilatus' ven siges at have været med til -
- at han spiste med hedninge.
Rom tager ham alvorligt nu.
Hvis han anholdes eller får dødsstraf på grund af vores indsats -
- vil det skabe opmærksomhed.
Tilgiv mig.
Det overrasker mig, hvor let du taler om at afslutte liv.
Er dødsstraf ikke kun tilladt i templet?
Hvornår var den sidste?
Han kalder sig også Menneskesønnen.
Uanset politik er han ikke uskyldig.
Blod på hænderne er ikke altid forkert.
Nogle gange er resultatet retfærdigt.
Fortsætter nazaræeren indsatsen, vil folket takke os.
Det var for mange oliven. Jeg må slappe af.
- Det er til dig. - Til mig?
- Ja. - Virkelig?
Tak.
- Går det godt? - Ja.
- Har du brug for hjælp? - Nej tak.
- Jeg kommer tilbage. - Fint.
Godt, ima.
- Pas på dig selv. - I lige måde.
Jeg elsker dig.
DE UDVALGTE