‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Ce e cu tine?
‎Poliția și armata ‎câștigă putere pe zi ce trece.
‎Le dăm putere, ca să ne protejeze.
‎Când vor veni după noi, ‎cine ne va proteja?
‎Există un plan secret.
‎Vor formula altfel, ‎dar vor ucide oameni.
‎Cineva va reuși s-o ducă la capăt aici. ‎O funcție ce sună tehnic.
‎Nu-mi place ce insinuezi.
‎Îmi pare rău pentru moartea ministrului.
‎Știu că erați prieteni apropiați.
‎Am găsit-o pe iubita ta, Julia. ‎Pretinde că e sora ei, Sara.
‎Dacă lucrezi pentru mine, ‎le las să trăiască.
‎Álvaro m-a trimis. E copilul lui?
‎Tot spune că toți copiii sunt în pericol.
‎În casa asta, știm foarte bine ‎de ce e în stare guvernul.
‎- Ramón le era dușman. ‎- Și Álvaro ce devenea?
‎Tu ce ai putea deveni?
‎Nimeni nu e mai presus ‎de siguranța statului,
‎nici măcar un ministru.
‎Dle ministru, rămâneți jos
‎- Cine te-a înțepat așa? ‎- În centrul medical…
‎Au spus că suntem specimene unice.
‎Dna a decis că tu vei avea grijă ‎de nepotul ei, Sergio.
‎Sergio s-a născut cu o boală, ‎dar doamna îl tratează.
‎Voi face orice
‎ca fiul tău să crească ‎într-un loc care să semene...
‎cu țara pe care am avut-o ‎și nu trebuia s-o pierdem.
‎MADRID, CU 25 DE ANI ÎN URMĂ
‎Ți-am spus, Álvaro… Ți-am spus, nu? ‎La naiba! La ce te gândeai?
‎Va seca complet într-un an. ‎De asta n-am prins nimic.
‎- Da... ‎- Peștii au plecat.
‎Se naște primul meu copil, ‎dar trebuie să ne luăm adio de la baraj.
‎Trebuia să nască într-o lună. ‎Nu e vina noastră.
‎Hai, pune totul. Repede. ‎Ai grijă să-l închizi.
‎- Luis. ‎- Ce?
‎- Nu știi? Ai grijă! ‎- Ce?
‎Dacă cădem în râu și tu mori, ‎va trebui să cresc copilul.
‎Da, sigur.
‎Dar asta ar însemna ‎că voi fi promovat în guvern.
‎Nu, Álvaro. Taci, serios! Am emoții, da?
‎Ascultă… O să ajungi la timp.
‎O să fie bine. Vei fi un tată grozav.
‎Desigur, și de unde știi asta?
‎Pentru că m-ai crescut bine.
‎Ești ca un tată pentru mine.
‎Hai… În zece minute ‎îți vei ține copilul în brațe.
‎- Acum, ascultă. ‎- Álvaro, n-am chef.
‎- Hai, te rog! ‎- La dracu ', Álvaro.
‎Cântecul ăsta îți va aminti ‎mereu de nașterea primului copil.
‎Álvaro.
‎Álvaro?
‎„Deși nu mai e cu noi, ‎nu-l vom uita niciodată.”
‎Acestea au fost cuvintele președintelui
‎la înmormântarea ‎ministrului Afacerilor Externe,
‎încheiată acum câteva minute.
‎Au fost prezenți ‎membri superiori ai Guvernului
‎precum și reprezentanți ‎ai tuturor claselor sociale
‎și mulți cetățeni ‎care doreau să-i exprime regretul
‎celui care a întruchipat ‎idealurile națiunii noastre
‎și a pledat pentru noi dincolo de granițe.
‎COPILUL NIMĂNUI
‎FĂRĂ FRICĂ
‎CONSTRUIND VIITORUL
‎AMINTEȘTE-ȚI PLOAIA
‎RÂZI DE EI
‎PE PERETE, AMINTIREA
‎DREPTURILE TREBUIE CÂȘTIGATE
‎Ceai fierbinte?
‎Da.
‎Mulțumesc!
‎Bună, Sara!
‎Bună ziua, dle!
‎Ce faci?
‎Bine, mulțumesc!
‎Nu ne-am terminat discuția.
‎- Nu uita. ‎- Vin dulce, dle comandant?
‎Nu.
‎Bine.
‎Scuză-mă.
‎L-ai văzut?
‎Știi ceva de tatăl tău?
‎- Poate e încă la minister. ‎- Toată noaptea? Fără să ne sune?
‎Fir-ar să fie! Ce ne facem?
‎Îl rog pe Enrique ‎să trimită pe cineva să-l caute.
‎Mă scuzați.
‎Dle comandant… Nu cred ‎că ne-am cunoscut. Sunt fratele Laurei.
‎- Condoleanțe! ‎- Mulțumesc!
‎Apropo… felicitări!
‎- Pentru ce? ‎- Lucrez în cabinetul președintelui.
‎Sunt doar un funcționar, ‎dar zvonurile circulă.
‎Ce zvon?
‎Schimbări în cabinet. ‎Numele lui e pe buzele tuturor.
‎N-aș crede zvonurile astea.
‎Cu cât ești mai menționat, ‎ai șanse mai mici.
‎Fundamentul politicii.
‎Pentru ce post e considerat?
‎Vicepreședinte.
‎Atunci, ‎îl fur puțin pe viitorul vicepreședinte.
‎Nu mi-ai spus.
‎Ai vrut să ne distanțăm, nu?
‎Am nevoie de o favoare.
‎Nu putem da de Luis.
‎Să mă informez?
‎Laura.
‎Îmi pare rău că n-am ajuns la timp.
‎Nu-ți face griji.
‎Alma mi-a spus că era ceva urgent.
‎Laura, trebuie să mai fac ‎ceva important acum.
‎O să vin să stau cu tine ‎mai mult, pe după-amiază, bine?
‎Acum, țin să vorbesc cu tine.
‎Sigur, dle ministru.
‎N-ai nimic să-mi spui?
‎Regret nespus accidentul prietenului dvs.
‎Nu v-am putut spune la înmormântare.
‎Accidentul?
‎Cineva a vrut să mă împuște ieri. ‎Tot un accident?
‎Ce?
‎- Pe dvs? ‎- Da, pe mine.
‎Un ministru al guvernului, ‎cum era și Álvaro.
‎Cel pe care tocmai l-ați îngropat.
‎Vai!
‎Știu că s-au tras focuri de armă ieri ‎pentru a împiedica fuga unei teroriste.
‎Dar dvs nu puteați fi cu ea...
‎Nu-i așa?
‎Despre ce vorbești?
‎Rosa?
‎Rosa.
‎Da, domnule.
‎După ce pleacă comandantul Jiménez, ‎deschide toate ferestrele.
‎Nu vreau să-mi miroasă casa a rahat.
‎- Ai auzit? ‎- Ce a făcut?
‎Da, domnule.
‎A spus că a fost împușcat?
‎- Unde te duci? ‎- Nu l-ai văzut?
‎Vreau să văd dacă e bine.
‎Nu e momentul.
‎Luis, iubirea mea.
‎Ce ai pățit?
‎A tras cineva în tine?
‎Poți să-mi spui ce se întâmplă?
‎Sunt bine. Stai liniștită.
‎Cum să stau?
‎Îmi spui că ești bine?
‎Nu, nu ești bine și nici eu nu sunt…
‎Crezi că am dormit aseară?
‎Toți întrebau de tine la înmormântare. ‎Trebuia să mă prefac că totul e în regulă.
‎Ai intrat ca un nebun, ‎l-ai insultat pe comandant...
‎Te mai întreb o dată.
‎Ce ai pățit?
‎Vorbim diseară.
‎Cum adică „diseară”?
‎- Pleci din nou? ‎- Da, trebuie!
‎- Când pot îți voi povesti totul. ‎- Nu, acum.
‎Îți cer să-mi spui acum.
‎Și tu ai secretele tale.
‎De ce spui asta?
‎- De cât timp suntem împreună? ‎- O viață.
‎Știu că îmi ascunzi lucruri ‎de câteva săptămâni.
‎Eu nu-ți cer nimic.
‎Ai tot dreptul să păstrezi secrete, ‎dar nu-mi cere ceea ce tu nu-mi dai.
‎Vorbim mai târziu.
‎- Tată. ‎- Nu acum, Iván.
‎Ridică paharul să nu rănești pe cineva.
‎Tată, te rog!
‎Nu ești bine.
‎Și nici eu.
‎Mătușă…
‎Mă duci la piscină?
‎Ai promis.
‎Ți-am dat eu voie să intri?
‎Sergio, scumpule…
‎- Îmi cer scuze, dnă. ‎- Ia-l.
‎- Da. ‎- Du-l la piscină, în grădină, oriunde.
‎- Dar sâmbăta, noi plecăm... ‎- Nu-mi pasă!
‎Sara, cât vrei? Cât mă costă?
‎Ia-l cu tine.
‎Bine.
‎Așa îi va fi mai bine.
‎Haide, Sergio!
‎În ultimii ani, am produs panouri solare
‎- ...adaptate la... ‎- Să mergem.
‎Hai. Următorul! Mișcă!
‎...accesul este interzis
‎celor care n-au avut un control medical ‎sau prezintă simptome.
‎sau care prezintă simptome.
‎E nepotul ministrului Sănătății.
‎- Iată autorizația. ‎- Lucrăm la el acasă.
‎INTRARE AUTORIZATĂ
‎Dă-ți jos ochelarii!
‎Haideți.
‎Mulțumim!
‎- Abia aștepți s-o vezi pe Marta? ‎- Da!
‎Da? Haide, mișcă!
‎Arăți ca naiba.
‎Și?
‎Să mă ferchezuiesc?
‎Lăsați prostiile. Du-te la adresa asta.
‎Trebuie să găsești un dispozitiv ‎ca cel al lui Navarro.
‎E cineva acolo?
‎Nu știu. Dacă da, ucide-l,
‎oricine ar fi.
‎Ai dus medicamentele mamei.
‎Inhalatorul și două cutii de pastile.
‎Condu, Navarro!
‎BĂCĂNIE
‎Poftim.
‎- O pun în contul tău. ‎- Bună!
‎- Sergio? Ai venit!
‎- Ce grozav! ‎- Bună dimineața, Begoña!
‎Bună dimineața, Sara!
‎Cine e copilul ăsta?
‎E nepotul ministrului.
‎Serios?
‎Atunci să ai mare grijă de el.
‎Toate astea vă aparțin? Pot să le ating?
‎Sigur, haide! Uite!
‎Avem fasole, ananas, săpun, bureți...
‎Pot mânca asta?
‎Serios, nu ai voie.
‎Ei bine... ‎Ești alergic la alune, îți amintești?
‎- Sunt ca semințele de pin, nu? ‎- Exact.
‎Nu-l poți mânca… Vei ține minte?
‎Ce zici de ceva gustos? ‎Marta, ce să-i dăm?
‎- Să vedem… ‎- Vă pot ajuta?
‎Au bomboane. Îți plac?
‎Da!
‎Da?
‎Îmi vor lua copilul.
‎Vin să ne ia copiii.
‎- Vin să-i ia... ‎- Lunetist! La pământ!
‎Nu mișca!
‎- Îmi vor lua copilul. ‎- Nu, nu vor face asta.
‎Vin să ne ia copiii.
‎Îi vor lua de la școli, ‎de pe străzi, din casele noastre,
‎din parcuri, ‎iar locurile de joacă vor fi goale.
‎Și tații și mamele ‎vor plânge după copiii lor.
‎Luis!
‎- Emilia! ‎- Ce cauți aici ?
‎La naiba!
‎Nu știu.
‎Trebuie să aflu ce a pățit prietenul meu. ‎Credeam că pot găsi ceva aici.
‎- Și tu? ‎- Clara.
‎M-a rugat să vin… ‎A ascuns ceva aici și a vrut să-l iau eu.
‎Ce?
‎Nu știu, Luis.
‎Documente, dovezi, ceva.
‎Nici eu nu știu.
‎Pentru siguranța dvs, ‎păstrați-vă la îndemână
‎actele ‎și arătați-le forțelor de ordine.
‎Deci, Sergio, îți place lumea reală?
‎- Ce cântă acolo? ‎- Îți place?
‎- Cum se dansează pe asta? ‎- Nu știu.
‎Cum dorești.
‎- Vino aici. ‎- Nu.
‎- Ce? Nu dansezi cu mine? ‎- Nu-mi face asta. Nu...
‎- Hai! ‎- N-am mai dansat demult.
‎Era și timpul, atunci. Vino aici!
‎Tată!
‎- Da? ‎- Pot să dansez cu tine?
‎Desigur!
‎Schimbăm partenerul. ‎Unde mi-e partenerul?
‎Sergio?
‎- Ce e? ‎- Nu găsesc copilul. Sergio!
‎- Ce? ‎- A dispărut!
‎- Sergio! ‎- Sergio!
‎Sergio!
‎O iau pe aici.
‎Noi o luăm pe aici.
‎- Sergio! ‎- Sergio!
‎- Ai văzut un băiat cu ochelari? ‎- Sergio!
‎- Sergio!
‎Sergio!
‎S-a strecurat un băiat pe aici? ‎L-ați văzut?
‎Ați văzut un băiat cu ochelari pe aici?
‎La naiba! Sergio!
‎Sergio?
‎Sergio!
‎Ai grijă.
‎Oprește-te! Sergio!
‎Îmi pare rău.
‎Nu se poate.
‎Scuze, ai văzut un băiat ‎cam atât de înalt?
‎- Era singur. ‎- Nu l-am văzut.
‎- Trec mulți oameni pe aici. ‎- Avea o jachetă albastră nouă.
‎Tată!
‎Nu-l găsesc, Hugo!
‎- Unde o fi? ‎- Nu te speria.
‎- Unde? ‎- Nu te speria.
‎De ce să nu mă sperii?
‎- Poate că nu-s ai lui. ‎- Cum să nu fie? Unde i-ați găsit?
‎- Marta i-a găsit pe jos. ‎- Pe jos!
‎- Ce spui acolo? ‎- Poate e la magazin.
‎- Poate s-a speriat și s-a dus acolo. ‎- Hai la magazin.
‎Haide, repede!
‎Dă-mi drumul!
‎Sergio?
‎Cine sunteți?
‎Hei!
‎Dă-mi drumul!
‎- Unde te duci? ‎- Dă-mi drumul!
‎- Ce i-ai făcut? ‎- Lasă-mă!
‎Ești bine, Sergio?
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎- Sigur? ‎- Da.
‎Să mergem.
‎- Uite. ‎- Sergio!
‎Sergio, dragule!
‎- Unde era? ‎- Ești bine?
‎Da, scumpule?
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Cineva a încercat să-l ia.
‎Uite.
‎Nu e nimic în dormitor. ‎Tu ai găsit ceva?
‎Mobilul lui Álvaro, ‎dar cineva a șters totul.
‎Poate Clara a șters… ‎Sărmana era foarte speriată.
‎Emilia, n-ar trebui să fii aici. ‎E periculos.
‎Am venit pentru nepoata mea.
‎Nu pot sta cu mâinile în sân.
‎Bine. Măcar păstrează telefonul. ‎Sună-mă dacă se întâmplă ceva.
‎Nu.
‎Lasă-mă să te ajut.
‎Ai întârziat 25 de ani.
‎O să mă ierți vreodată?
‎- Emilia! ‎- Da?
‎Uite.
‎A fost deschisă cu forța.
‎Trebuie să plecăm.
‎Da... A mai fost cineva aici înainte.
‎Ia-i lucrurile și să mergem.
‎- Dacă găsești ceva în lucrurile ei. ‎- Te anunț.
‎Și tu la fel.
‎- Ai grijă de tine. ‎- Așa voi face.
‎COMPLEXUL REZIDENȚIAL SIGMA
‎Bună dimineața!
‎Doamna e sus. O anunț că ați venit. ‎Urmați-mă.
‎Mulțumesc!
‎Intrați.
‎Zâmbește, Manuelita.
‎Te rog.
‎Să te întorci repede. Deja îți duc dorul.
‎Dle comandant.
‎Te-am prins în flagrant.
‎- Cum sunt? ‎- Sunt bine. Se joacă.
‎Sergio nu pare prea afectat.
‎Copiii ăștia, ce mama mă-sii! ‎Eu încă tremur!
‎Răspund eu.
‎- Da? ‎- Mă scuzați.
‎- Voi sunteți proprietarii băcăniei? ‎- Hugo, el e!
‎Nenorocitul care l-a înșfăcat pe Sergio. ‎Ce cauți aici?
‎- Stai! ‎- O clipă. Trebuie să intrăm un moment.
‎- Nu intră nimeni. ‎- Credem că aveți copilul nostru.
‎Bună ziua!
‎- Ce se întâmplă? ‎- Bună ziua!
‎Doar niște prieteni în vizită.
‎- Bine. ‎- Intrați, vă rog.
‎O zi bună!
‎- De asemenea, dragă. ‎- Pa!
‎Mă bucur să te văd.
‎N-am putut să-ți cer scuze pentru azi.
‎Nu contează.
‎Am venit să-ți spun ceva mult mai grav.
‎- Nu mă speria. ‎- Regret ceea ce îți voi spune.
‎Dar... Vreau să înțelegi de ce o fac.
‎Spune-mi, te rog.
‎Avem motive să credem ‎că Luis, soțul tău, e sceptic
‎în privința acestui sistem ‎și pune guvernul la îndoială.
‎E imposibil!
‎Luis îl adoră pe președinte. ‎Și-ar da viața pentru țara asta.
‎Acest apartament… ‎pe care l-a vizitat soțul tău,
‎aparținea răposatului tău prieten, ‎ministrul Afacerilor Externe.
‎Amanta lui a locuit acolo.
‎Nu era doar o aventură…
‎Erau îndrăgostiți, iar ea era însărcinată.
‎Aici nu era doar un cuibușor de nebunii.
‎Au conspirat acolo.
‎Álvaro a fost un trădător.
‎Stai…
‎O cunoști pe femeia asta?
‎Puțin.
‎Da, sunt...
‎prieteni de demult.
‎Și ea are cazier.
‎Știi de ce a lipsit Luis ‎de la înmormântarea lui Álvaro?
‎O ajuta pe acea tânără,
‎pe amantă,
‎să fugă din țară.
‎Știa că noi o căutăm.
‎Nu înțeleg.
‎E ca și cum mi-ai vorbi despre un străin.
‎Păstrează-le.
‎Nu… Nu le vreau.
‎Rezolv eu.
‎Luis e foarte supărat. E confuz.
‎Sigur crede că își ajută prietenul mort.
‎Voi discuta cu el.
‎Scuze, mamă!
‎- Da, dragă. ‎- Ești ocupată?
‎- Nu. ‎- Eu tocmai plecam.
‎- Voiam să stau cu Laura după-amiaza asta. ‎- Foarte bine.
‎Mamă!
‎Bărbatul acela...
‎„Bărbatul acela”…
‎tocmai ne-a făcut o mare favoare.
‎Nu, îmi pare rău. E imposibil.
‎Trăiește în sectorul 1 cu familia lui. ‎Noi lucrăm pentru ei.
‎Știu sigur că el este! O simt.
‎- Lăsați-ne să-l vedem, vă rog. ‎- Ia loc, te rog.
‎- Calmează-te. ‎- Doar să-l vedem.
‎Nu-i spunem nimic. ‎L-am pierdut acum șase ani.
‎Fiul nostru cel mare…
‎s-a îmbolnăvit peste noapte ‎și l-am dus la spital.
‎Ne-au spus că are virusul.
‎Ne-au testat și pe noi.
‎Ne-au spus să-l aducem ‎și pe cel mic, Juan,
‎- ...ca să-l verifice. ‎- Și el avea virusul?
‎Acolo au rămas.
‎Ni s-a spus că amândoi au murit.
‎N-am putut să-i vedem.
‎Ne-am dus acasă fără ei…
‎fără copiii noștri.
‎Cel mare era bolnav, dar Juan era bine.
‎Tatăl meu l-a recunoscut la magazin.
‎Arată exact ca fiul meu când era mic.
‎Pot să-l văd?
‎Îl voi recunoaște când îl văd.
‎Are... ochi mari și căprui.
‎Cu unul vede foarte prost.
‎Și are nasul plat și e alergic la migdale.
‎Și… are două alunițe mari după ureche.
‎Te rog.
‎Tată?
‎Vrei ceva de băut?
‎- Ce faci? ‎- Ce ți se pare că fac?
‎Dă-mi sticla.
‎Hai, ieși din mașină.
‎Să mergem.
‎Hai, ridică-te.
‎La naiba! Hai, ieși!
‎Ce?
‎Nu?
‎Să mergem.
‎Iván, te vei schimba vreodată?
‎Nu mai reziști mult dacă continui așa.
‎Sunt un mare ratat, tată.
‎Sunt un rahat.
‎L-am iubit pe Álvaro.
‎Mult de tot.
‎Nu i-am spus-o fiindcă el nu mă iubea.
‎Haide! Nu fi ridicol.
‎Álvaro te-a iubit ca pe un fiu.
‎A fost prezent la nașterea ta.
‎Am ajuns în ultima clipă, dar am reușit.
‎Ai decis să vii cu o lună mai devreme.
‎- Am fost și eu punctual o dată. ‎- Nu.
‎Nu. Cu o lună mai devreme, ‎nu înseamnă punctual.
‎Să mergem.
‎Haide, ridică-te.
‎- Plecasem la pescuit. ‎- La pescuit?
‎- Da. ‎- Ați prins ceva?
‎Da.
‎Un pui de rechin.
‎Un pui de rechin?
‎Rechinii sunt considerați periculoși. ‎Dar nu sunt.
‎Sunt foarte sensibili. ‎Atacă doar când le e frică.
‎E adevărat.
‎Tata…
‎Comandantul, Enrique…
‎A fost cu mama.
‎Să n-ai încredere în el.
‎Vrea să ți-o tragă.
‎- Să mergem. ‎- Ai grijă!
‎- Bună, copii! ‎- Bună!
‎- Bună!
‎Vă jucați?
‎- Da. ‎- Da!
‎- Ce faceți? ‎- Mai nimic!
‎Ce scump ești!
‎Bună!
‎Ce joc e ăsta?
‎Hei!
‎Vorbește cu tine.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Vreți să jucați? ‎- Da.
‎Păi…
‎Mai întâi, asta e. Apoi, asta.
‎Și acum… A căzut.
‎Apoi crucea, aici.
‎Trebuie să vorbim.
‎Nu vreau să fim așa.
‎Dincolo de dragoste, familie, restul…
‎am fost mereu o echipă.
‎Nu?
‎- O echipă bună. ‎- Alma.
‎Am nevoie de câteva zile.
‎Pentru ce?
‎Nu cred că Álvaro ‎a murit într-un accident.
‎Și trebuie.... ‎să aflu ce s-a întâmplat.
‎Te înțeleg.
‎Te înțeleg perfect, dar…
‎se spune că Álvaro era implicat ‎în ceva dubios,
‎că conspira…
‎- Își pierduse încrederea în președ... ‎- Cine ți-a zis?
‎- Nu contează. ‎- Ba da.
‎E ușor ‎să distrugi reputația unei persoane.
‎Îl cunoșteam pe Álvaro de peste 30 de ani. ‎Și tu îl știai de mult timp.
‎Crezi că era capabil de...
‎de ceva imoral sau nedrept?
‎- Nu știu. ‎- Nu?
‎N-am încredere în oameni cum ai tu.
‎Ascultă, dragostea mea.
‎Te rog,
‎te implor,
‎gândește-te la familia ta.
‎Nu ne băga în necazuri.
‎Mă voi strădui să vă țin departe...
‎„Departe”?
‎De care parte vorbești?
‎Nu mai sunt părți, Luis.
‎- Calmează-te. ‎- Nu pot!
‎Ani de zile te-am susținut!
‎Ani, ți-am stat alături, te-am sprijinit!
‎Ai primit tot ce ai vrut. Întotdeauna.
‎Orice.
‎Acum e rândul meu.
‎E timpul meu. Al meu! Noua mea poziție.
‎M-am zbătut pentru asta.
‎Am fost numită personal de președinte.
‎Dacă devin suspicioși, ‎dacă bănuiesc ceva...
‎Și ce vrei să fac?
‎Să nu distrugi totul, iubire.
‎Gândește-te la familia ta.
‎Uită de moartea lui Álvaro. ‎Să privim înainte.
‎Nu-mi răspunde. Uită-te la mine.
‎Să luăm cina.
‎Bem niște vin.
‎Nu.
‎Nu?
‎N-o s-o las baltă.
‎Nu mă voi opri până nu aflu ‎de ce l-au ucis.
‎Nu-i voi ierta pe cei care au făcut-o.
‎- Grozav! ‎- Hei!
‎- E important. ‎- O faci.
‎- Uite! ‎- Aici, deasupra.
‎- Da, deasupra. ‎- Sergio!
‎Tu ai pus-o deasupra.
‎- Aproape de vârf. ‎- E gata.
‎- Poftim. Fă-o! ‎- Fă-o!
‎Mi se rupe inima, Hugo.
‎De ce le-ar lua fiul?
‎Nu știu.
‎Dar trebuie să-l ducem înapoi, ‎altfel vor deveni suspicioși.
‎Da.
‎Mă scuzați.
‎- Scuze! ‎- Încearcă așa.
‎Putem vorbi o clipă?
‎- Desigur. ‎- Da.
‎Vezi să nu dispară polițistul.
‎- E un pui! ‎- Un pui care zboară în mașină!
‎El e.
‎Ascultați-mă. Se face târziu.
‎Trebuie să-l înapoiem familiei ‎sau se vor îngrijora.
‎Nu, stai.
‎Nu pleacă nicăieri. Vine cu noi.
‎Îl căutăm de peste cinci ani.
‎Nu-l puteți lua. E fiul nostru.
‎Am înțeles. Avem o fiică. ‎Știm cum e să o pierdem.
‎Vă vom ajuta, ‎dar trebuie procedat corect, bine?
‎- Bine? ‎- La dracu', nu!
‎Ne-au furat fiul.
‎- Vine cu noi și cu asta basta! ‎- Bine! Stai puțin!
‎- Te rog. ‎- Ascultă-mă.
‎Băiatul locuiește cu ministrul Sănătății.
‎Dacă nu ne lași să-l ducem, ‎vă pot închide sau mai rău.
‎- Nu înțelegi? ‎- La o parte!
‎- Lasă aia! ‎- La o parte!
‎- La naiba! ‎- Sara, deschide. Sunt Begoña.
‎Știu că ești acolo. Deschide imediat!
‎Ascultă, doamna aia e informatoare.
‎Îl cunosc pe ministru. Ne înțelegem bine. ‎Dacă îi explic situația, va înțelege.
‎Trebuie să mă credeți.
‎- Vă rog. ‎- Vă vreți fiul înapoi?
‎Lăsați-ne să-l luăm.
‎Sau nu-l veți mai vedea.
‎Sara, deschide sau chem poliția.
‎Ascunde aia!
‎Ascunde-o.
‎- De ce a durat atât? ‎- Ne jucăm cu copiii.
‎Nu te-am auzit.
‎Ce faci, Begoña?
‎Bună!
‎Restricția începe curând. ‎Nu îl duci acasă?
‎Desigur, îl luăm chiar acum. Sigur.
‎NIMIC NU NE VA OPRI DIN A CUCERI VIITORUL
‎Ajută-mă.
‎- Se destramă. ‎- Dă-mi voie.
‎Nu vrea să mă asculte. Nu-i pasă ‎de nimic, nici de mine, nici de copii.
‎Alma… E un om slab.
‎Îl iubești în felul tău ‎și eu respect asta.
‎- Vrei ceva de băut? ‎- Apă, te rog.
‎Tatăl tău?
‎E un nenorocit, un bețiv.
‎A alungat-o pe mama, ne-abandonat... ‎pur și simplu.
‎Îl țin acolo să nu uit ‎de ce port durerea asta cu mine.
‎Uneori mă copleșește.
‎Îmi pare tare rău.
‎O uit doar când sunt cu tine.
‎Alma…
‎voi avea grijă de tine și de familia ta.
‎Jur că voi face tot ce pot ‎ca să mă asigur că nu-l vor ucide.
‎Jur.
‎Dar trebuie să-l părăsești.
‎Foarte bine. Și ardeiul fiindcă le place.
‎Feliile trebuie să fie egale, da?
‎- Bună ziua, Rosa! ‎- Bună!
‎Bună, dragă! Cum a fost? Ia să te văd!
‎Ce e?
‎Nimic, dragă.
‎Verific dacă ai luat ceva.
‎Bine, du-te.
‎Du-l în cameră până când e gata cina.
‎- Rosa, dl și dna? ‎- Nu sunt acasă.
‎Bine.
‎Când se vor întoarce?
‎Stai liniștit. Îi sun imediat ‎și îi întreb.
‎Servitorii sunt o prioritate.
‎Trebuie să vorbesc cu ministrul.
‎Trebuie să aștepți ‎fiindcă nu e nimeni acasă.
‎Bine.
‎- Plecăm. ‎- Ce?
‎- Să mergem. ‎- O să petreci noaptea la noi.
‎- Vrei să fii cu Marta, nu? ‎- Da!
‎Să mergem atunci!
‎Să mergem.
‎Ce obosit pari!
‎Somn ușor!
‎Dă-mi un pupic.
‎Ce scump!
‎- Băga-mi-aș! ‎- Ești atât de dulce.
‎- Am încurcat-o rău. ‎- Álex!
‎Ce?
‎Noapte bună!
‎- Ce te-ai gândit? ‎- Ești greu de cap?
‎- N-am putut să-l las acolo. ‎- De ce nu?
‎Álex, poți să taci?
‎Ați făcut ce trebuia.
‎Ați făcut bine și gata.
‎Julia, Hugo, faceți o plimbare ‎și luați o gură de aer.
‎Vă va prinde bine.
‎Voi rămâne cu copiii, iar Álex e aici.
‎Da, bună idee.
‎- Da, mie-mi convine mult. ‎- Haide!
‎Nu m-am gândit. Am acționat impulsiv.
‎Nu m-am putut abține. ‎Nu l-am putut lăsa singur, Hugo.
‎Calmează-te. Nu mai analiza.
‎Asta e, dar trebuie ‎să-l sunăm pe ministru de dimineață.
‎- Contractul nostru e în joc. ‎- Cum să le facă asta părinților?
‎ELEFANTUL ALB, CLUB ROCK
‎Ce e?
‎La naiba! Era un loc grozav.
‎Sigur, Elefantul Alb.
‎Îl știai?
‎Desigur!
‎Aici m-am îndrăgostit de sora ta.
‎- Sora mea, într-un loc ca ăsta? ‎- Jur.
‎Nu mi-o pot imagina aici!
‎Pe vremea când ‎muzica live a fost interzisă prin lege.
‎- Cea care a deranjat guvernul. ‎- Da.
‎Un prieten care m-a lăsat baltă, ‎de altfel,
‎îmi spusese despre o trupă ‎care cânta aici clandestin.
‎Cum se chemau?
‎Juan…
‎Juan Estereotipo & The Malaje.
‎Chiar nu-mi amintesc ‎niciun cântec de-al lor.
‎Tot ce-mi amintesc era cum dansa sora ta, ‎dezlănțuită pe ringul de dans
‎de parcă nu se uita nimeni.
‎După aceea, am mai văzut-o ‎pe sora ta dansând de multe ori,
‎dar niciodată ca în seara aia.
‎Da…
‎Era superbă.
‎Nu-mi puteam lua ochii de la ea!
‎Când mi-am făcut curaj să-i vorbesc...
‎Poliția!
‎Într-o zi, am văzut-o și am invitat-o ‎în oraș și am fost nedespărțiți.
‎Ce ciudat, nu?
‎Ce e?
‎Nimic.
‎ÎNCHIS DIN ORDIN JUDECĂTORESC
‎- N-ar trebui să vorbesc despre ea așa. ‎- Nu e vorba de asta.
‎E în regulă.
‎- Atunci? ‎- Totul e bine.
‎Ce?
‎Tu ai fost!
‎Fata pe care am văzut-o dansând ‎în seara aia...
‎Nu era sora ta, erai tu!
‎Julia.
‎Mai contează acum, Hugo?
‎Contează ce s-a întâmplat după.
‎Nu crezi?
‎- Să ne întoarcem acasă. ‎- Nu.
‎Mai stau aici o vreme. Du-te înainte.
‎- Sigur? ‎- Da, o să fiu bine.
‎Sunt bine.
‎- Luis? ‎- Emilia.
‎Te-ai încăpățânat cu telefonul ăsta.
‎Nu puteam renunța așa ușor.
‎Scuze, Emilia.
‎Poate e o oră prea târzie.
‎Nu.
‎Mă uitam prin bagajele ei și...
‎N-am găsit nimic, doar haine, chitanțe…
‎Ei bine,
‎continuăm să căutăm.
‎Da!
‎Tu ai găsit ceva?
‎Nu, doar muzică.
‎O auzi?
‎Da.
‎E drăguță.
‎Așa e.
‎Chiar e.
‎Bunico!
‎Luis, mă cheamă nepoata.
‎Vorbim curând.
‎Noapte bună, Emilia!
‎Noapte bună, Luis!
‎- Iubita mea. ‎- Carlos?
‎- Iubirea mea, ești bine? ‎- Sunt bine.
‎- Ce e? Ce cauți aici? ‎- Ia asta. E foarte important.
‎Marta e în pericol.
‎Ce?
‎Ne vedem mâine!
‎- Hai, o să te simți mai bine. ‎- Stai.
‎- Trebuie să plec.
‎Te iubesc. Te voi iubi mereu.
‎Bună, Sara!
‎Bună seara, Begoña!
‎Deci, copilul ministrului?
‎- S-a întors unde trebuie? ‎- L-am dus înapoi.
‎- Sărmanul băiat! ‎- Foarte bine.
‎- Somn ușor!
‎- Și ție! ‎- Noapte bună!
‎- Ne vedem mâine! ‎- Pe mâine, Begoña!
‎Pa!
‎SPECIMENE UNICE
‎Specimene unice?
‎NUME: ‎DATA NAȘTERII: 02.12.2036
‎NUME: ‎DATA NAȘTERII: 08.08.2040
‎NUME: ‎DATA NAȘTERII: 02.22.2035
‎Toți sunt copii mici.
‎Ce caută acolo?
‎NUME: ‎DATA NAȘTERII: 11.29.2035-
‎Sergio.
‎Ce dracu' e asta?
‎Doamne! Marta!
‎La naiba!
‎Sunteți concediați. ‎Să nu vă mai văd în casa mea!
‎Târfă nenorocită!
‎Un grup de părinți își căutau ‎copiii dispăruți.
‎Spuneau că spitalele ‎i-au păcălit să renunțe la copii
‎spunându-le că au murit.
‎Îi cunosc pe acești copii.
‎Am mărit doza, ‎dar mai mult de jumătate au murit.
‎Să aducem mai mulți copii. Mult mai mulți.
‎Unul dintre ei era fiul meu.
‎Un cuplu susține ‎că ar fi părinții lui Sergio.
‎Juan, ăsta e numele lui real.
‎Nu-i așa?
‎Parcă ați fi de pe altă planetă!
‎Da, una în care oamenii ‎se iubesc și se respectă.
‎Fiica ta, Julia, ‎a plecat de ceva timp.
‎Ești un nemernic, Rai! Lasă-ne să intrăm!
‎Manuela!
‎Ia orice vrei și pleacă.
‎Cum dorești.
‎Nu-i voi permite să o ia iar pe Marta.
‎Unui copil cel mai bine îi e ‎cu părinții lui. Întotdeauna.
‎Ce știi?
‎E posibil ca acei copii să trăiască.
‎Subtitrarea: Adina Chirica