NETFLIX PRESENTERAR
De tog Marta igår. De tar barn från arbetslösa föräldrar.
Din mamma skaffade ett jobb åt ett gift par.
Ska jag låtsas vara Sara?
Paret.
Kommendanten utreder mordet på vår kära vän Mérida.
Gå med och servera herrarna.
Hon är en väns dotter. Jag har känt henne sen hon var barn.
FARLIG TERRORIST DÖD
Jag tänker bara på att de sköt honom som en hund.
-Dödade din tjej kommendanten. -Vad har ni gett mig?
Hon är otrolig och skyddade tjejen den jäveln våldtog.
-Ni hittar henne aldrig. -Ska vi döda honom?
EFTERLYST
-Är du med motståndsrörelsen? -Jag är bara med min familj.
En informatörs dagbok.
Min fru kommer att hitta ett vaccin mot viruset.
-Får ni testa på människor? -Försökskaniner.
Där sticker de oss. Ibland kräks man och blir lite trött.
Felipe, vakna. Du får skäll.
-Fungerade doserna? -Resultaten har varit bra hittills.
Vad är det här?
Jag vaktar det åt dig. - Du vet vad du ska göra.
Vi gjorde det!
Vi behöver inga djurförsök eller antigener, bara barnen.
Inte alla, Alma. De tål inte en högre dos.
Vad har du där? Var hittade du det?
-Vad är det för bokstäver? -Kom.
Min faster jobbar där.
Där är det.
Hugo.
Det är inte sant.
-Jag hörde nåt. -Jag kollar bårhuset.
Inget här. Falsklarm.
Uppfattat, bravoenheten.
Med vår ära, vår rättvisa och vår kamp
Vårt förflutnas starka sken kommer tillbaka
för aldrig har vår flagga svikit det
Himlen öppnas upp och släpper in oss
med vår ära, vår rättvisa och vår kamp
Vårt förflutnas starka sken kommer tillbaka
för aldrig har vår...
Jag hörde steg i sektor B. Kom.
Kom!
Med vår ära, vår rättvisa och vår kamp
Vårt förflutnas starka sken kommer tillbaka
för aldrig har vår flagga svikit det
NÄRHET
Där är hon.
-Marta. -Vänta.
Vad gör du, gumman? Fortsätt.
-Kom igen. -Förlåt, señorita.
I säng med er allihop. Skynda på.
Gå nu.
I säng med er.
-Vad är det? -Stanna.
Så ja.
Bra.
Mycket bra. Och nu, tystnad.
Jag håller utkik. Gå.
Marta.
-Marta, mår du bra? -Pappa.
-Mår du bra? -Pappa?
-Vad är det här? Vad gör de med dig? -Det gör inte ont.
Jag älskar dig. Se på mig. Jag älskar dig.
Okej? Jag älskar dig så mycket.
Jag också.
Hugo, de kommer. Vi måste gå.
Marta, hör på mig.
Jag måste gå, men jag kommer tillbaka.
Hör du det?
-Hör du mig? -Kom nu, Hugo.
Marta, älskling
Marta, gå nu. Gå nu!
Hugo, kom nu.
-Kom snart, pappa. -Snälla, kom nu.
Halt!
Stanna där.
-Vad fan är det här? -Tyst.
Jag måste få ut Marta.
UTAN RÄDSLA
BYGG FRAMTIDEN
MINNS REGNET
SKRATTA ÅT DEM
MOT MUREN MINNET
RÄTTIGHETER MÅSTE VINNAS
Jag måste be dig om en sak.
Ser du den här boken?
-Många liv hänger på vad vi gör med den. -Varför? Vad står det i den?
En lista på folk de kommer att gripa om vi inte varnar dem.
Jag vet vart vi måste ta den, men jag ska nog inte gå dit.
-Då går jag. -Det var det jag tänkte be dig.
Lägg adressen på minnet.
-Minns du den? -Ja.
Okej.
Knacka på och säg:
"Det mest värdefulla är det du aldrig har haft."
Det mest värdefulla är det du aldrig har haft.
Precis.
En annan viktig sak:
Nämn inte mig.
Säg inte att du känner mig eller att vi är släkt.
Säg inte det. Nämn inte mitt namn.
För er säkerhet. Utegångsförbudet börjar om 30 minuter.
Vi ber alla medborgare att ordningsamt återvända hem.
För er säkerhet. Utegångsförbudet börjar om 30 minuter.
Vi ber alla medborgare att ordningsamt återvända hem.
Den här vägen!
Kom.
Bravo till Eko. Hör ni oss? Kom.
Klart och tydligt, Bravo
Inkräktare i sektor 114.
Jag repeterar: Inkräktare i sektor 114.
Hugo!
Uppfattat, Bravo. Vi skickar förstärkning.
För er säkerhet. Utegångsförbudet börjar om 15 minuter.
Vi ber alla medborgare att ordningsamt återvända hem.
Vad kostar de där?
Strunt samma. Tack.
Vi ber alla medborgare att ordningsamt återvända hem.
Hej.
Det mest värdefulla är...
Skit också.
Det mest värdefulla är det jag alltid har haft.
Du! Det du alltid har haft.
Fan!
Vad fan? Är du inte klok?
-Ner på knä. På knä. -Vad i helvete? Alla är sjuka här i stan.
Vad vill du?
Vem gav dig lösenordet?
Nej!
-Jag ska bara lämna boken. -Vad är det?
En lista på människor som är i fara.
Vem skickade dig?
Det spelar ingen roll. Ta anteckningsboken.
Din dumme fan. Du bestämmer inte vad som är viktigt och inte.
Vad ska vi göra?
Det är upp till honom.
Vill han leva säger han vem hans kontakt är.
Vill dumskallen dö... så håller han käften.
Stanna!
TVÄTT
Fan.
Kom.
Ska du stanna och plugga? Okej, gumman.
Har du din legitimation?
Vem är du med?
Jag hör dig inte. Vem är du med?
Du får inte lämna sektor 1.
Rosa!
-Rosa, öppna dörren! -Vad är det?
-Vad? -Manuela!
Vem skriker? Vad är det som händer?
-Vad gör ni här? -Jag måste tala med herrskapet.
Señora!
-Släpp honom. -Snälla.
-Rosa. -Señor.
-Låt honom gå. -Släpp mig.
-Det räcker. -Hämta Rai fort.
Señor!
-Señor! -Vad är det?
Min dotter är fånge i en byggnad full av soldater.
Bara ni kan få ut henne. Hon kan inte stanna en sekund till!
-Hör ni? -Din dotter vad?
Hon är fånge i en medicinsk anläggning.
-Det är ingen koloni. Ni ljög! -Vad säger han?
-Vilken anläggning? -CIM.
Va?
Det var döda barn där. Vi såg dem.
-Är han störd? -Jag är frisk. Det är min dotter också.
Hon är tio år, heter Marta och är fullt frisk.
Jag vill ha hem henne nu. Ni kommer med mig.
-Ni följer med mig. -Lugna dig.
-Hör ni mig? -Lugna dig.
-Snälla. -Lugna dig!
-Snälla. -Rai.
Släpp honom. - Hugo.
Hugo, se på mig.
Lugna dig.
Rosa och Manuela, ni kan gå.
Sara.
Förstår du vad som pågår här?
Ja.
Berätta då.
Vi var inne på CIM.
-Hur kom ni in? -Det spelar ingen roll.
Vi var inne.
-Där såg vi vår dotter, och andra barn. -Det där är absurt. Helt absurt!
Jag ska se om vi har haft inbrott. Om ni ljuger för mig...
-Ljuger? -Vi ljuger inte.
Det var flera barn, och de fick sprutor.
Marta. Vår dotter Marta är ett friskt barn.
Det låg barn på bårhuset som inte var mer än tio år. Snälla.
Snälla hjälp oss. Mamma sa alltid att du är en god man.
Det är hennes barnbarn
Hennes enda barnbarn.
Snälla.
Kollar? Vad kollar du?
Varför ringde du inte?
-Alma. -Det är sant. Det var inbrott på CIM.
Helt otroligt. Vad ska vi göra?
Vi ringer polisen. De griper dem allihop. Är de galna?
Alma, hon är dotter till en gammal vän till mig.
Och?
De är säkra på att de såg sitt barn.
Det finns inga döda eller inlåsta barn på CIM.
De får sprutor där, men inte så här dags.
Jag åker med dem dit för att lugna dem.
-Om det är okej? -Ja, jag vill reda ut det här. Kom.
Nej.
Det är sent. Oroa dig inte, vi kommer snart.
Oroa dig inte.
Rai, gå och lägg dig.
-Om ni behöver mig... -Nej, gå du.
Vi åker dit.
-Du får köra, Hugo. -Visst.
Sara, du stannar här.
-Hon är mitt barn också. Jag vill åka. -Nej.
Hjälp min fru här.
-Kom. -Ja.
Hugo.
Få tillbaka Marta. I natt sover hon hemma hos oss.
Tack för att du är så lugn.
Aktivera evakueringsprocedurerna. Få ut dem för ert eget bästa.
Herr ministern. God kväll, hur står det till?
-Är er fru inte med? -Nej.
Hugo.
Visa oss.
Ni följer med oss.
På den här våningen har vi två labb och ett konferensrum.
Det känner ni ju till.
Señor...
Berätta vad ni letar efter så kan jag kanske hjälpa er.
-Häråt. -Däråt
Herr ministern. Jag försäkrar er att allt är i sin ordning.
Jag vet inte vad ni letar efter, men vi kan tala ostört på mitt kontor.
-Señor! -Hugo.
Lugna dig.
Öppna dörren.
-Herr ministern. -Öppna den.
Marta!
Öppna dörren.
-Öppna dörren! -Öppna.
Var är barnen?
Min dotter var här.
Vad är det här?
Kom nu.
Kom så går vi.
Marta?
Marta.
-Marta. Marta, älskling. -Jag är inte Marta.
Var är min dotter, din jävel? Vad har du gjort med henne?
Marta!
-Behöver ni något, señora? -Jag behöver vila.
Lämna mig ensam.
Hon är vår dotter.
-Vad skulle ni göra om de tog era barn? -Jag?
Jag skulle klösa ögonen ur dem.
Men vi är inte lika. Vet du det? Min man är viktig för det här landet.
Jag är värdefull.
Mycket värdefull.
Mina barn också.
Det är inte du. Du är värdelös.
Om din dotter försvinner, vem bryr sig?
Det finns tusentals, miljontals, personer som du.
Säger ni det så.
Men de miljontals personerna tänker inte som ni.
Jag förminskar dem inte. Jag säger bara som det är.
Alla förstår inte det.
Jag ska låta er vila.
Om jag har tur har jag min dotter imorgon.
Nu kan vi göra det.
Bra.
Äntligen.
En stund trodde jag att jag hade dödat dig.
-Den här är intressant. -Det vet jag väl.
Mitt huvud...
-Ser ni inte att jag är på er sida? -Vi får se. Svara pappa.
Var är den ifrån?
Det är lite...udda.
Fortsätt.
Här har vi hört allt.
Jag är från Gijón i Asturien.
Jag har varit här i tre dagar.
I morse var jag vid registreringen.
Jag skulle göra det man gör där.
Då träffade jag en informatör. Det visste jag inte då, så klart.
Det var en väldigt snygg sjuksköterska.
Hon var intresserad av mig. Vem fan vet varför?
-För att du uppenbarligen är en idiot. -Kanske det.
Jag gick hem till henne.
Jag stal den.
-Var hon också idiot? -Nej. Jag stal den inte bara. Hon...
-Glöm det, ni tror mig ändå inte. -Nej.
Vi tror dig inte. Jag tror inte ens att du är från Asturien.
Vad ska vi göra med dig?
Snälla, döda mig inte. Jag lovar att jag inte ljuger.
-Hjälp! Snälla, hjälp! -Håll käften, din idiot.
-Hjälp! -Vad händer?
-Hjälp. -Jag berättar sen.
Gå du.
Stick.
-Vem är det? -En lögnare.
-Kanske en informatör. -Jag känner igen honom.
Minns du mig?
Ja! Du är...rikemanstjejen, advokaten från registreringen. Hjälp mig.
-Tyst! -Vad har han gjort?
-Hur känner du honom? -Jag hjälpte honom med pappersarbete.
Han har precis kommit till Madrid. Han verkade så oskyldig. Det var allt.
Är ni säkra på att han är informatör?
Jag vet inte.
För er säkerhet. Utegångsförbudet är nu i kraft.
Stanna hemma.
Det är förbjudet att vistas på gatan utan särskilt tillstånd.
Fan.
För er säkerhet. Utegångsförbudet är nu i kraft.
Stanna hemma.
Det är förbjudet att vistas på gatan utan särskilt tillstånd.
Vad gör du här?
-Är de inte tillbaka än? -Nej.
Men polissirenerna har hörts ett bra tag nu.
Och señoras telefon ringde hela natten.
Ni har då ställt till det. Förbannad vare dagen ni kom.
Och jag försvarade er. Jag är en idiot.
Jag förstår det med ditt barn. Vilken mamma förstår inte det?
Men varför skulle ni komma hit och skrika på dem så där?
-Kan jag få lite kaffe? -Ja, min vän, det får du.
Tänk efter lite.
Ni har verkligen tur.
Det här är ett viktigt hus. En minister är inte vem som helst.
Alla respekterar oss. Men ni två bara bråkar.
Jag skulle ha sparkat er.
Men ministern skyddar er. Gud vet varför.
Har de hittat din dotter?
Jag vet inte.
-Såg ni henne verkligen? -Manuela.
-Frukosten. -Ska bli.
Marcos.
Öppna dörren.
Tack, Rosa.
-Stig på, kommendant. -Ursäkta, jag kan inte stanna.
Jag ville bara säga...
...att allt är lugnt.
När du ringde blev jag orolig.
Situationen är väldigt...
...obehaglig. Väldigt...
...riskfylld för mig.
Jag har det kämpigt.
-Med dig vid rodret är jag lugn. -Inget sker utan min direkta tillsyn.
Jag lovar dig.
Det är otroligt, allt det här.
Jag gör det för vårt lands framtid, det vet du.
-Ska nån dum flicka... -Alma.
Jag vill inte tänka på hur det är för min man.
Jag håller dig uppdaterad.
-Kaffe, Rosa. -Ska bli, señora.
Kommendant.
God dag, kommendant. Tack för att ni kom.
God dag, ministern. Jag ansvarar själv för utredningen.
Vi hittade ett dussintal barn, som inte fanns i dokumenten.
Inte ens min fru visste.
Vi måste placera om dem när vi har testat dem
och sett att de mår bra.
Det är en flicka...
...som fortfarande saknas: Marta Mújica.
-Vi måste hitta henne. -Okej.
Där är chefsforskaren.
Han måste ha vetat om det.
Okej. Vi ska prata med honom.
Kommendant.
Jag vill gärna höra allt om hur utredningens framskrider.
Jag ska hålla dig uppdaterad.
Gå och vila dig lite nu.
-Var är min dotter? -Vi ska nog hitta henne. Lugn bara.
Lugn?
Titta på det här.
Titta noga.
Det här...
Det här är min dotter. Hon heter Marta.
Hon var här för några timmar sen. De tog henne.
Ingen berättar någonting här. Ni är alla inblandade i skiten.
Jag ska se till det här personligen.
Men tala aldrig till mig så igen.
Aldrig.
Kom. Kör hem mig.
Säg mig...
Är du ensam ansvarig för barnen som hålls i hemlighet här?
Men... Har jag inte rätt till en advokat? Skulle jag kunna...
Förlåt, jag hörde inte riktigt. Vad sa du?
Jag följde bara order.
-Vems order? -Ni vill inte veta.
Vi får väl se.
Hennes. Hon gav mig order.
-Hon? -Direktörskan här. Du känner henne.
Alma López-Durán.
Ministerns hustru.
Det var hon som anlitade mig.
Det är ett femårsprojekt. Jag har alla dokument.
Men ta och visa mig dem då.
Vi såg att några barn utvecklade antikroppar mot viruset.
Här är allt.
Olika virusstammar, de dödsfall vi har haft.
Hon trodde att vi var väldigt nära.
Där är hennes namnteckning.
På varje direktiv.
Vi försökte ta reda på hur mycket barnen klarade.
Men de sista doserna var för mycket.
Vi miste flera barn.
Allt står förklarat i detalj.
Jag följde bara order.
Det räcker för idag. Gå och byt om.
Jag kör dig hem.
Tack.
Luis?
Säg att det inte är sant. Säg att allt det här är en mardröm.
Snälla.
-Hur kunde de lura mig? -Alma, vi pratar senare.
Gör nu allt i din makt för att hitta det här barnet.
En ängel.
Hur ska jag veta var hon är?
Hitta henne.
Jag visste inget, Luis. Inget.
Då åker vi.
Sara, sitt i baksätet med mig.
Stackars señora.
Mamma, du är underbar.
Vad är det?
-Din pappa. -Oroa dig inte.
-Lyssna inte på den idioten! -Säg inte så.
Jag behöver dig.
Nu.
Jag behöver dig vid min sida mer än nånsin.
...forskningsexpeditioner i Sierra de Gredos...
Lystring! Högprioritetstransport över gränsen.
När de studerade området upptäckte de det första iberiska lodjuret på tio år.
Vi trodde att arten var utdöd...
För er säkerhet. Ha alltid passerkort och legitimation redo att visa för polisen.
Hej.
Jäklar.
-Förlåt om jag skrämde dig. -Ingen fara.
Har du sovit här?
Ja, utegångsförbudet hade börjat och...
Du förstår nog att jag inte ville gå upp igen.
-Dina vänner är lite... -De är bra människor.
De måste vara försiktiga. Deras liv hänger på det.
Varför är du med dem?
-Jag trodde du var... -Förlåt, jag måste gå.
Hoppas att du inte behöver rädda mitt liv nästa gång vi träffas.
Vi kommer nog inte träffas igen. Sköt om dig.
Du. Tänker du inte säga vad du heter?
Byte!
Ytterst väsentliga produkter.
FRAMTIDEN ÄR VÅR
VI SKA ÖVERVINNA FRAMTIDEN
VI SKA LEVA I FRED
Jag har inte varit här på åratal.
Är det annorlunda?
Jag vet inte.
Jag vet inte om det är staden eller jag som har förändrats.
För er säkerhet. Ha alltid passerkort och legitimation redo att visa för polisen.
Där.
Jag var i ert förra hus.
Titta på den bilen!
De är inte vana att se såna bilar.
Tack för att ni trodde på oss. Snälla, hitta vår dotter.
Sara.
Hälsa din mamma.
Luis.
Vill du komma in? Jag fixar nåt att äta.
Jag är helt slut.
Hur är det med dig?
Jag är också utmattad.
-Det är stängt. -God morgon.
-Sara Pérez Noval?
-Det är jag. -Ni måste följa med till stationen.
Varför?
Vi ska bara prata lite... om din syster Julia.
Okej, men jag har inte sett Julia på flera dagar.
-Jag vet inget. -Visst.
-Följ med mig är ni snäll. -Har ni ett direktiv?
Det är bäst att hon kommer frivilligt. Vi ska bara prata...
...i all vänskaplighet.
Okej, jag går.
Säg inget till mamma, okej? Hon blir bara rädd.
Och vi är väl snart tillbaka?
Eller hur?
Säkert.
Jag följer med.
-Det behövs inte. -Jag lämnar inte min fru ensam.
Okej, då går vi.
Kom.
Minns du min köttgryta?
Jag tänker på den varje dag.
Den är lite annorlunda nu.
En köttgryta utan kött.
Vad sägs om det?
-Vill du ha kött? -Nej, jag har vant mig.
Du är då dig lik.
-Du är fortfarande bra på det där. -På att skala potatis?
Nej... På att ljuga.
Ljug inte om mitt barnbarn. Lova att vi får tillbaka henne.
Snälla, ge mig ditt ord.
Nej, Luis.
Jag sa ja.
Jag ska gifta mig med honom.
Kan du ge mig fatet?
Jag måste gå, Emilia.
-Vill du inte äta med oss? -Nej.
Förlåt. Jag är väldigt trött.
Jag följer dig ut.
-Emilia. -Hej! Hur gick det?
Bra.
-Álex. Ministern Luis. -Luis. Hur står det till?
Ni är ju...
-Mår min bror bra? Gäller det flickan? -Lugna dig.
Din bror mår bra. Hans dotter...
Vi letar efter henne.
Kan du köra ministern hem?
Är det er bil?
Ja, jag kan köra er om ni vill. Jag har en likadan.
Okej.
Jag ville inte säga det inför ministern, men polisen tog din dotter.
Va?
De ska väl förhöra henne om hennes syster.
Vet du varför det heter "fantombild"?
-Nej. -Inte jag heller.
Men kolla här...
Det är inte klokt. Lika som bär.
Ögonen, näsan, munnen. Det är bara håret som är annorlunda.
Det här gjorde vi med hjälp av den stackars flickan...
Sol. Horan.
Ni är vackra du och din syster.
Jag förstår varför Carlos var galen i henne. Jag...
Om jag hade en sån tjej...
...skulle jag hellre dö än säga sanningen.
-Vilken sanning? -Att din syster dödade kommendanten.
Min syster?
Det är omöjligt.
-Min syster gör inte en fluga förnär. -Du då?
Jag?
Vad menar du? Jag kom precis från Asturien
med min man och mitt barn. Jag vet inget.
Jag har några saker till Julia, om du råkar se henne.
Man vet aldrig. Det är...
...Carlos tillhörigheter.
Plånbok, tobak, nycklar. Se på den här skönheten.
Din svåger hade smak.
Vad är klockan? Jag älskar dig.
Och en sak till.
Hans aska.
Julia skulle väl vilja ha den, antar jag.
-Har du fått tunghäfta? -Jag har inget mer att säga.
Du verkar lite skakad.
Vi gör så här. Jag går och du stannar här.
Du kan fundera lite. Minnen kan komma och gå.
Imorgon bitti pratas vi vid igen.
-Tack. -Varsågod.
Följ med mig. Du behöver passerkort tillbaka.
Kom. - Hej, Rosa.
Vänta här.
Hej, familjen.
Hur mår du, mästaren?
Förlåt, älskling. Idag…
Vad jag har saknat dig idag också.
Vad har hänt? Mamma vägrar komma ut från rummet.
Oroa dig inte. Det är mellan oss två. Kom, ska du få träffa någon.
Det här är Álex. Det här är Daniela, min dotter.
Angenämt.
-Vänta, så hämtar jag ditt passerkort. -Tack.
Vad gör du här? Varför pratar du med min far?
Så, din pappa...
-Han är minister. -Svara.
Lugn. Det är ett familjeärende han hjälper oss med.
Du såg mig inte i den byggnaden igår. Är det uppfattat?
-Ja, jag är ingen idiot. -Det betvivlar jag.
Tja...
Varför stöter jag på dig överallt? Jävla otur jag har.
Rikemansunge.
Mallgroda.
Vilken låtsasrevolutionär.
Där är de.
Vi tar dig till dina föräldrar.
-Gör ni? -De längtar så.
-De är efter mig. -De får inte ta dig.
-Du får inte stanna här. -Ni hjälper ju folk.
-Är du vän med min man? -En gammal vän.
Han har aldrig nämnt dig.
Jag älskar dig.
Stick, fort. Polisen!
Dagen ni föddes var den lyckligaste dagen i mitt liv.
Jag vill inte mista dig.
Ministerdottern går förbi muren utan dåligt samvete.
Jag kan inte hjälpa vem jag är.
Vad skulle din man säga om filerna jag gav dig.
-Han är smutsig, från sektor 2. -Vad är det för bebis?
-En liten unge. -Ja, en bebis.
Väntade ni barn? Grattis!
Vi ses igen.
Det är tufft där ute, vi måste göra något.
Det är så bra det kan vara.
De sa att vi var unika subjekt. Vad betyder det?
Undertexter: Sara Palmer