‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Au luat-o pe Marta ieri.
‎Separa copiii de părinții șomeri.
‎Mama ta mi-a făcut rost de o slujbă, ‎dar e pentru soț și soție.
‎Vreți să pretind că sunt Sara?
‎Cuplul.
‎Maiorul Jiménez anchetează ‎uciderea prietenului nostru drag Mérida.
‎Du-le ceva de mâncat și băut.
‎E fiica prietenei mele. ‎O știu de când era copil.
‎TERORIST PERICULOS
‎Nu-mi iese din cap faptul că l-au omorât ‎ca pe un câine.
‎- Iubita ta l-a ucis pe comandant. ‎- Ce dracu' mi-ați dat?
‎E o femeia uimitoare și o proteja pe fata ‎pe care o viola ticălosul ăla.
‎- N-o veți găsi niciodată. ‎- Îl omorâm?
‎CĂUTATĂ
‎- Faci parte din Rezistență? ‎- Nu țin cu nimeni.
‎Îmi apăr familia și pe tine. ‎Jurnalul unui informator.
‎Soția mea va găsi un vaccin pentru virus.
‎- Te lasă să testezi pe oameni? ‎- Doar pe cobai.
‎Acolo, te înțeapă.
‎Uneori vomiți și obosești puțin.
‎Felipe, trezește-te.
‎Te vor certa.
‎- A funcționat doza? ‎- Rezultatele au fost bune până acum.
‎Ce e asta?
‎Ți-l păstrez eu.
‎Știi ce ai de făcut.
‎Am reușit!
‎Nu ne trebuie teste pe animale sau antigen ‎din laborator. Copiii sunt soluția.
‎Nu toți, Alma. ‎Nu suportă o doză mai mare.
‎Ce ai acolo?
‎Unde ai găsit asta?
‎- Ce reprezintă aceste litere? ‎- Vino.
‎Mătușa mea lucrează acolo.
‎E clădirea aceea.
‎Hugo.
‎Nu se poate.
‎- Am auzit ceva. ‎- Voi verifica morgă.
‎E liber. Alarmă falsă.
‎Recepționat, Unitate Bravo.
‎Cu mai multă glorie, ‎dreptate și tenacitate
‎Strălucirea trecutului se va întoarce
‎Virtutea noastră a fost înainte de toate
‎Cerul se deschide acum să ne primească‎
‎Cu mai multă glorie, ‎dreptate și tenacitate
‎Strălucirea trecutului se va întoarce
‎Virtutea noastră a fost înainte de toate
‎Am auzit pași în sectorul B. Vino cu mine.
‎Să mergem!
‎ATINGEREA PILEII
‎Uite-o!
‎- Marta! ‎- Stai.
‎Fetiță, ce faci? Mergi!
‎Hai!
‎Mă scuzați, dră.
‎Toată lumea în pat. Haideți! Repede.
‎Hai!
‎Toată lumea în pat.
‎- Ce? ‎- Oprește-te!
‎Așa!
‎Bine.
‎Foarte bine. Liniște, acum.
‎Stau de pază. Du-te!
‎Marta.
‎Marta, ești bine?
‎- Tati. ‎- Ești bine?
‎Tati.
‎Ce e aici? Ce ți-au făcut?
‎Ce ți-au făcut?
‎Nu doare.
‎Te iubesc, scumpo! Uită-te la mine.
‎Te iubesc!
‎Bine? Te iubesc atât de mult.
‎Și eu te iubesc.
‎Hugo!
‎Vin. Să mergem!
‎Marta, ascultă-mă.
‎Trebuie să plec, ‎dar promit că mă întorc după tine.
‎M-ai auzit?
‎- M-ai auzit? ‎- Hugo, să mergem.
‎Marta, scumpo…
‎Marta, pleacă!
‎Du-te!
‎Hugo, să mergem.
‎Întoarce-te repede, tati.
‎Să mergem, te rog.
‎Stai!
‎Oprește-te!
‎- Unde naiba suntem? ‎- Liniște!
‎Trebuie s-o scot pe Marta.
‎FĂRĂ FRICĂ
‎CONSTRUIND VIITORUL
‎AMINTEȘTE-ȚI PLOAIA
‎RÂZI DE EI
‎PE PERETE, AMINTIREA
‎DREPTURILE TREBUIE CÂȘTIGATE
‎Am nevoie de o favoare.
‎Vezi carnetul ăsta?
‎Multe vieți depind de ce facem cu el.
‎De ce? Ce e acolo?
‎O listă cu oameni pe care-i ‎vor hăitui dacă nu-i avertizăm.
‎ERNESTO DE BLANCOO
‎Știu unde trebuie dusă, dar… ‎Nu cred că trebuie să merg eu.
‎Mă duc eu.
‎Asta voiam să te rog.
‎Memorează adresa.
‎- Bine. ‎- Ai reținut-o?
‎- Da. ‎- Bine.
‎Bine.
‎Bate la ușă și spune:
‎„Cel mai prețios lucru ‎e ceva ce n-ai avut.”
‎Cel mai prețios lucru e ceva ce n-ai avut.
‎Asta e.
‎Alt lucru foarte important:
‎nu vorbi despre mine.
‎Nu spune că mă cunoști, ‎mai ales că suntem rude.
‎Nu spune nimănui. ‎Nu vorbi de mine deloc!
‎În 30 de minute, ‎intră în vigoare restricția de circulație.
‎Solicităm cetățenilor să se întoarcă acasă ‎în manieră civilizată.
‎Pe aici!
‎Să mergem!
‎Unitatea Bravo către Unitatea Eco.
‎Bravo către Eco. Recepție? Terminat.
‎Bravo către Eco. Recepționezi? Terminat.
‎Recepție perfectă, Bravo. Spune.
‎Intruși în Sectorul 114.
‎Repet, intruși în sectorul 114.
‎Hugo!
‎Recepționat, Bravo. ‎Trimitem întăriri. Terminat.
‎Ăia cât costă?
‎Lasă. Mersi!
‎Bună!
‎Cel mai de preț lucru e…
‎Rahat
‎Cel mai de preț lucru e…
‎ce am avut mereu.
‎Noi... am avut mereu!
‎La naiba!
‎Ce naiba? Ești nebună?
‎- În genunchi! ‎- Fir-ar al dracului!
‎- De ce sunt țicniți toți din orașul asta? ‎- Ce vrei?
‎Cine ți-a dat parola?
‎Nu!
‎- Eu doar livrez carnetul ăsta. ‎- Ce e aia?
‎O listă cu oameni în pericol.
‎Cine te-a trimis aici?
‎Nu contează, la naiba! Ia carnetul!
‎Dobitocule, nu decizi tu ‎ce contează sau nu.
‎Ce facem?
‎Totul depinde de el.
‎Dacă vrea să trăiască, ‎ne va dezvălui contactul lui.
‎Dacă vrea să moară,
‎tâmpitul ăsta își va ține gura.
‎Oprește-te!
‎SPĂLĂTORIA
‎Rahat!
‎Să mergem.
‎Mai rămâi ca să înveți? Bine, scumpo.
‎Ți-ai luat buletinul?
‎Cu cine ești?
‎Nu te mai aud. Cine mai e acolo cu tine?
‎Să nu pleci din sectorul 1.
‎Rosa!
‎- Rosa, deschide ușa! ‎- Ce e?
‎- Ce? ‎- Manuela!
‎Cine țipă? Ce se întâmplă?
‎- Ce faceți? ‎- Trebuie să le vorbesc domnilor.
‎- Dar... ‎- Doamnă!
‎- Dă-i drumul! ‎- Te rog!
‎- Rosa. ‎- Domnule!
‎- Dă-i drumul! ‎- Dă-mi drumul !
‎- Destul! ‎- Cheamă-l pe Rai. Grăbește-te!
‎Domnule!
‎- Domnule! ‎- Ce e?
‎Fiica mea e ținută ‎într-o clădire plină de soldați!
‎Doar dvs puteți s-o scoateți de acolo. ‎Nu mai poate sta acolo nicio secundă!
‎- Mă auziți? ‎- Ce-i cu fiica ta?
‎A fost răpită ‎și ținută într-un centru medical.
‎- Nu sunt colonii. Ai mințit! ‎- Ce spui acolo?
‎- Care centru medical? ‎- CIM.
‎Ce?
‎Erau copii morți acolo. I-am văzut!
‎- E nebun? ‎- Sunt bine!
‎Sunt bine și fiica mea e bine!
‎Are zece ani! O cheamă Marta! ‎E complet sănătoasă!
‎O vreau înapoi acum, ‎iar dvs veniți cu mine.
‎- Veniți cu mine acum! ‎- Calmează-te!
‎- Mă auziți? ‎- Calmează-te!
‎Calmează-te!
‎- Vă rog. ‎- Calmează-te!
‎- Te rog. ‎- Rai.
‎Te rog.
‎- Dă-i drumul. ‎- Te rog.
‎Hugo.
‎- Te rog. ‎- Hugo, uită-te la mine!
‎Calmează-te.
‎Rosa și Manuela, întoarceți-vă la treabă.
‎Sara.
‎Îmi poți explica coerent ce s-a întâmplat?
‎Da!
‎Spune-mi, atunci.
‎În seara asta, am intrat în CIM.
‎- Cum? ‎- Nu contează.
‎Am intrat.
‎Ne-am văzut fiica, printre alți copii!
‎E absurd! Revoltător!
‎Voi verifica dacă a intrat cineva.
‎Dacă totul e o minciună...
‎- Minciună? ‎- Nu e o minciună.
‎Erau mulți copii și fuseseră injectați.
‎Fiica noastră, Marta, e un copil sănătos.
‎Erau cadavre la morgă. ‎Nu aveau mai mult de zece ani.
‎Vă rog!
‎Ajutați-ne! Mama spunea mereu ‎că sunteți un om de onoare.
‎E nepoata ei.
‎Unica ei nepoată.
‎Vă rog.
‎Verifici? Ce anume verifici?
‎De ce nu m-ai anunțat?
‎- Alma. ‎- E adevărat. A dat cineva o spargere.
‎E incredibil!
‎Ce să facem?
‎Îi denunțăm. Sunăm la poliție.
‎Să-i raportăm peste tot. Sunt nebuni?
‎Alma, e fiica unei vechi prietene.
‎Așa și?
‎Sunt siguri că și-au văzut copilul.
‎Nu există copii ținuți captivi ‎sau pe moarte la CIM.
‎Mai vin la un vaccin dar la ora asta...?
‎Aș vrea să merg acolo cu ei ‎ca să-i liniștesc.
‎- Cu acordul tău. ‎- Să mergem.
‎Și eu vreau să lămurim asta. Hai!
‎Nu.
‎E foarte târziu. Stai liniștită... ‎Nu durează mult.
‎Nu-ți face griji.
‎Rai, du-te și odihnește-te.
‎- Dacă vă pot ajuta... ‎- Nu, mersi. Poți pleca.
‎Să mergem acolo.
‎- Conduci tu, Hugo? ‎- Da.
‎Sara, tu rămâi aici.
‎- E și fata mea. Aș vrea să merg și eu. ‎- Nu.
‎Ajută-mi soția cu orice are nevoie.
‎- Vino. ‎- Da.
‎Hugo.
‎Adu-o pe Marta înapoi.
‎Va dormi acasă diseară.
‎Mersi că ți-ai păstrat calmul.
‎Începeți procedurile de evacuare.
‎Pentru binele vostru, evacuați-i pe toți.
‎Dle ministru. Bună seara! Cum sunteți?
‎- Soția dvs n-a venit? ‎- Nu.
‎Hugo.
‎Arată-ne.
‎Vii cu noi.
‎La etajul ăsta, avem două laboratoare
‎și sala de conferințe ‎pe care o cunoașteți bine.
‎Domnule…
‎Dacă spuneți-mi ce anume căutați, ‎v-aș putea ajuta.
‎- Pe aici. ‎- Pe acolo?
‎Dle ministru…
‎vă asigur că totul e în ordine.
‎Nu știu ce anume căutați, ‎dar vă invit la mine în birou
‎să discutăm liniștiți.
‎- Domnule! ‎- Hugo.
‎Calmează-te.
‎Deschide.
‎- Dle ministru... ‎- Deschide.
‎Marta!
‎Deschide ușa.
‎- Deschide ușa! ‎- Deschide!
‎Unde sunt copiii?
‎Fiica mea era acolo.
‎Ce e asta?
‎Să mergem!
‎Haideți!
‎- Marta, scumpo! ‎- Nu sunt Marta.
‎Unde e fiica mea, nenorocitule?
‎Ce i-ai făcut?
‎Marta!
‎Aveți nevoie de ceva, dnă?
‎De odihnă.
‎Lasă-mă singură.
‎E copilul nostru.
‎Ce ați face ‎dacă v-ar lua cineva copii?
‎Eu?
‎Le-aș scoate ochii.
‎Dar nu e același lucru.
‎Înțelegi?
‎Soțul meu ‎e o persoană importantă în țara asta.
‎Eu sunt valoroasă.
‎Foarte... valoroasă.
‎Și copiii mei la fel.
‎Tu nu ești.
‎Tu ești un nimeni.
‎Dacă tu sau fiica ta dispăreți, ‎cui îi pasă?
‎Ca tine, sunt mii, milioane de persoane.
‎Cum spuneți dvs.
‎Dar acele milioane de oameni ‎nu gândesc ca dvs.
‎Nu încerc să te umilesc. ‎Doar îți prezint realitatea.
‎Unii nu pricep.
‎Vă las să vă odihniți.
‎Dacă am noroc, ‎o să-mi țin fiica în brațe mâine.
‎Acum putem.
‎Bine.
‎Era și timpul.
‎O vreme, am crezut că te-am omorât.
‎E foarte interesant, știi?
‎Sigur că știu.
‎Capul meu…
‎- Nu vezi că sunt de-al vostru? ‎- Vom vedea. Răspunde-i tatălui meu.
‎De unde l-ai luat?
‎E cam… ciudat.
‎Continuă.
‎Aici, le-am auzit pe toate.
‎Sunt din Gijón, Asturias.
‎Sunt în Madrid de trei zile.
‎În dimineața asta, ‎m-am dus la registratură...
‎Să mă ocup de niște acte și...
‎Am cunoscut un informator.
‎Nu știam asta atunci, evident.
‎Era o asistentă...
‎foarte frumoasă.
‎I-a plăcut de mine. Dracu' știe de ce?
‎Fiindcă ești un dobitoc, de aia.
‎Probabil.
‎Așa că m-am dus la ea acasă.
‎Și l-am furat.
‎Era și ea o dobitoacă?
‎Nu… Nu l-am furat pur și simplu. Ea…
‎Nu contează, oricum nu mă credeți, nu?
‎Nu.
‎Nu… ‎Nici măcar nu cred că ești din Asturia.
‎Ce să facem cu tine?
‎Nu mă omorî, te rog!
‎Jur că nu mint!
‎Ajutor, vă rog!
‎- Ajutor! ‎- Taci, idiotule!
‎- Ajutor! ‎- Ce se întâmplă?
‎- Ajutor! ‎- Îți spun mai târziu.
‎Mai bine pleci.
‎Șterge-o!
‎- Cine e? ‎- Un mincinos.
‎- Poate fi un informator. ‎- Dar îl cunosc.
‎Mă mai ții minte?
‎Da! Tu ești...
‎bogătașa, avocata de la registratură. ‎Ajută-mă, te rog!
‎- Taci! ‎- Ce a făcut?
‎De unde îl cunoști?
‎L-am ajutat să înregistreze niște acte.
‎Abia a ajuns în Madrid ‎și părea foarte naiv.
‎Asta e tot.
‎Sunteți siguri că e informator?
‎Nu știu.
‎Pentru siguranța dvs, s-a activat ‎restricția de circulație‎
‎Rămâneți în casă
‎E interzis să circulați pe stradă
‎dacă nu dețineți permis special.
‎La naiba!
‎Ce cauți aici?
‎Încă nu s-au întors?
‎Nu.
‎Dar sirenele poliției urlă de ceva vreme.
‎Iar telefonul doamnei a sunat ‎toată noaptea.
‎Ați provocat mare balamuc. ‎Blestemată fie ziua când ați venit aici.
‎Și eu te-am apărat.
‎Ce idioată sunt!
‎Înțeleg chestia cu copilul tău. ‎Ce mamă n-ar înțelege?
‎Dar să veniți să urlați la stăpâni așa? ‎Cine face asta?
‎Pot să-mi pun o cafea?
‎Da, dragă. Poți.
‎Și gândește-te puțin.
‎Nu știi cât de norocoasă ești.
‎E o casă importantă.
‎Slujești unui ministru, nu unui oarecare.
‎Toată lumea ne respectă.
‎Dar voi doi doar stârniți necazuri.
‎Te-aș fi concediat deja.
‎Dar ministrul te protejează… ‎Dumnezeu știe de ce.
‎Ți-au găsit fiica?
‎Nu știu.
‎- Chiar ai văzut-o? ‎- Manuela.
‎- Termină de pus masa. ‎- Da, dnă.
‎Marcos!
‎Deschide ușa.
‎Mersi, Rosa!
‎- Intrați comandante? ‎- Scuze, sunt așteptat undeva.
‎Doar voiam să vă spun...
‎să nu-ți faci griji.
‎Când m-ai sunat, eram îngrijorat.
‎Situația asta e foarte...
‎incomodă și foarte...
‎compromițătoare pentru mine.
‎Mi-e foarte greu.
‎- Dar dacă tu ai preluat... ‎- Nu se va întâmpla
‎nimic fără supravegherea mea atentă.
‎Promit.
‎E incredibil.
‎O fac pentru viitorul țării ‎și tu știi asta.
‎- Pentru o fetiță proastă… ‎- Alma…
‎Nu-mi pot imagina ‎cum se simte soțul meu acum.
‎Vă țin la curent.
‎- O cafea, Rosa. ‎- Desigur, doamnă.
‎Dle comandant.
‎Bună dimineața, comandante! ‎Mulțumesc că ați venit!
‎Bună dimineața! ‎Voi conduce personal ancheta.
‎Am găsit zeci de copii, ‎dar nu erau înregistrați.
‎Nici măcar soția mea nu știa.
‎Trebuie transferați ‎după ce le facem analize,
‎ca să ne asigurăm că toți sunt bine.
‎Mai e o fetiță...
‎care încă lipsește: Marta Mújica.
‎- E prioritar s-o găsim. ‎- Foarte bine.
‎Iar acesta e cercetătorul-șef.
‎E imposibil ca el să nu fi știut.
‎Bine.
‎Vom discuta cu el.
‎Dle comandant
‎Dacă nu te superi, vreau să fiu la curent ‎cu fiecare pas al investigației.
‎Vă voi informa constant.
‎Mergeți să vă odihniți.
‎Unde e fiica mea?
‎Facem tot posibilul s-o găsim. ‎Calmează-te.
‎Să mă calmez?
‎Uită-te la asta.
‎Uită-te bine.
‎Ea...
‎Ea e fiica mea. O cheamă Marta.
‎Era aici acum câteva ore. ‎Nu mai e. Au luat-o.
‎Nimeni nu-mi spune nimic fiindcă sunteți ‎toți implicați în rahatul ăsta.
‎Mă voi ocupa de asta personal.
‎Dar să nu-mi mai vorbești așa.
‎Niciodată.
‎Să mergem. Du-mă acasă.
‎Spune-mi...
‎Sunteți singurul responsabil ‎pentru păstrarea copiilor aici în secret?
‎Scuzați-mă... ‎dar n-am dreptul la un avocat?
‎Vă pasă...
‎Nu cred că te-am auzit bine. Ce ai spus?
‎Eu doar urmam ordinele.
‎- Ale cui? ‎- Nu vrei să știi.
‎Ia să vedem.
‎Ale ei.
‎Ea a dat ordinele.
‎„Ea”?
‎Directoarea acestui spital. O cunoști.
‎Alma Lopez-Durán.
‎Soția ministrului.
‎Ea m-a angajat
‎să lucrez la proiectul ăsta de cinci ani.
‎Am documentat totul.
‎Te rog...
‎arată-mi.
‎Am descoperit că unii copii ‎au produs anticorpi contra virusului.
‎Totul e aici.
‎Tulpinile diferite ale virusului, ‎victimele.
‎Ea zicea că suntem foarte aproape.
‎E semnătura ei. Vezi?
‎E pe toate documentele.
‎Încercam să vedem...
‎cât de mult puteau suporta copiii.
‎Dar ultimele doze au fost prea mari.
‎Am pierdut mai mulți copii.
‎Totul e explicat în detaliu.
‎Eu doar urmam ordinele.
‎Ajunge pentru azi. Du-te să te schimbi.
‎Te conduc acasă.
‎Mulțumesc!
‎Luis.
‎Spune-mi că nu e adevărat.
‎Spune-mi că totul e un coșmar, te rog.
‎Te rog.
‎- Cum au putut să mă păcălească așa? ‎- Alma, vorbim mai târziu.
‎Acum, fă tot ce poți ‎ca să găsești fata asta.
‎Un înger.
‎Cum să aflu unde e, dragă?
‎Găsește-o!
‎Nu știam nimic, Luis. Nimic.
‎Să mergem.
‎Sara, stai în spate cu mine.
‎Biata doamnă.
‎Mamă, ești divină.
‎Ce e?
‎- Tatăl tău. ‎- Nu-ți face griji.
‎- Nu îl asculta pe imbecilul ăla. ‎- Nu vorbi așa de el.
‎Am nevoie de tine.
‎Acum.
‎Am nevoie, mai mult ca oricând, ‎să-mi fii alături.
‎…survolează Sierra de Gredos, agenți…
‎Atenție: culoar prioritar de circulație
‎După ce au studiat zona,
‎au găsit primul linx iberic viu ‎de zece ani.
‎O credeam o specie dispărută...
‎Pentru siguranța dvs,‎ ‎păstrați-vă permisul
‎și actele de identitate la îndemână ‎și arătați-le forțelor de ordine.
‎Bună!
‎La naiba!
‎- Scuze, n-am vrut să te sperii. ‎- Stai liniștită.
‎Ai dormit aici?
‎Da, depășisem ‎orele de circulație liberă și...
‎Îți imaginezi ‎că n-am vrut să mă întorc acolo.
‎- Amicii tăi sunt cam... ‎- Sunt oameni buni.
‎Trebuie să fie precauți. ‎Viețile lor depind de asta.
‎Cum de ești cu ei?
‎Credeam că ești...
‎Scuze, trebuie să plec.
‎Sper că data viitoare când ne vedem, ‎nu va mai trebui să-mi salvezi viața.
‎Nu cred că ne vom revedea, dar ai grijă.
‎Hei!
‎Nu-mi spui numele tău?
‎Dau la schimb!
‎Produse esențiale!
‎VIITORUL NE APARȚINE
‎NIMIC NU NE VA OPRI ‎DIN A NE CUCERI VIITORUL
‎VOM TRĂI ÎN PACE
‎N-am mai fost pe aici demult.
‎S-a schimbat mult?
‎Nu știu.
‎Nu știu dacă orașul s-a schimbat ‎sau dacă eu sunt cel care s-a schimbat.
‎Pentru siguranța dvs, păstrați-vă permisul
‎și actele de identitate la îndemână ‎și arătați-le forțelor de ordine.
‎Acolo e.
‎Cunosc vechea casa.
‎Uite ce mașină!
‎Nu sunt obișnuiți să vadă așa o mașină.
‎Mulțumesc că ne-ați crezut! ‎Găsiți-ne fiica, vă rog.
‎Sara.
‎Salut-o pe mama ta!
‎Luis.
‎Vrei să intri? ‎Pregătesc ceva de mâncare.
‎Sunt frânt.
‎Dar tu?
‎Și eu sunt extenuat.
‎- E închis. ‎- Bună dimineața!
‎Bună dimineața!
‎Sara Pérez Noval?
‎Da, eu sunt.
‎Vreau să vii cu mine la secție.
‎De ce?
‎Să vorbim puțin despre...
‎sora ta, Julia.
‎Bine. Dar nu mi-am mai văzut sora ‎de câteva zile.
‎Nu știm nimic de ea.
‎Da.
‎Te rog, vino cu mine.
‎- Aveți mandat? ‎- Mandat?
‎Ar fi bine ca soția ta ‎să vină de bunăvoie.
‎Va fi doar...
‎o discuție amicală.
‎Bine, merg cu el.
‎Nu-i spune mamei tale, bine?
‎O să se sperie.
‎Oricum sunt sigură că ne întoarcem curând.
‎Nu-i așa?
‎Desigur.
‎Vin și eu.
‎Nu e nevoie.
‎Nu-mi las soția singură.
‎Bine.
‎Haideți, atunci.
‎FOARTE FRAGIL
‎Să mergem.
‎Îți amintești tocana de vită?
‎Aproape în fiecare zi din viața mea.
‎Am schimbat puțin rețeta acum.
‎Tocană de carne fără carne.
‎Sună bine?
‎Vrei să-ți trimit carne?
‎Nu, m-am obișnuit cu ea deja.
‎Nu te-ai schimbat deloc.
‎Și tu începi să te pricepi.
‎La ce? Să curăț cartofi?
‎Nu...
‎să minți.
‎Nu mă minți legat de nepoata mea.
‎Promite-mi că o vei aduce înapoi.
‎Îmi poți da cuvântul tău?
‎Nu, Luis.
‎Am acceptat.
‎Mă voi mărita cu el.
‎Îmi poți da platoul?
‎Trebuie să plec, Emilia.
‎- Nu mănânci cu noi? ‎- Nu.
‎Îmi pare rău. Sunt foarte obosit.
‎Te conduc.
‎Emilia!
‎Hei! Cum a mers?
‎Bine.
‎- Alex, nepotul meu. Ministrul Luis. ‎- Luis. Încântat.
‎Dar dumneavoastră…
‎Fratele meu e bine? E aici pentru el?
‎- Nepoata mea? ‎- Nu-ți face griji.
‎Fratele tău e bine. Nepoata ta…
‎O căutăm.
‎Îl poți duce pe ministru acasă?
‎E mașina ta?
‎Vă pot conduce, dacă vreți. ‎Am și eu una la fel.
‎Bine.
‎N-am vrut să-ți spun în fața ministrului, ‎dar poliția ți-a luat fiica.
‎Ce?
‎Probabil e legat de sora ei, nu?
‎Știi de ce se numește...
‎„portret robot”?
‎- Nu. ‎- Nici eu.
‎Dar uită-te...
‎Ca două picături de apă:
‎ochii, nasul, gura...
‎Doar părul diferă.
‎A fost făcut cu ajutorul…
‎acelei fete sărmane.
‎Sol,
‎târfa.
‎Tu și sora ta sunteți foarte frumoase.
‎Înțeleg de ce Carlos ‎era înnebunit după ea.
‎Dacă aș avea o fată ca asta,
‎aș prefera să mor ‎decât să spun adevărul.
‎Care adevăr?
‎Că sora ta l-a ucis pe comandant.
‎Sora mea?
‎E imposibil.
‎- Sora mea n-ar răni o muscă. ‎- Dar tu?
‎Eu?
‎Ce spui? Tocmai am venit din Asturias ‎cu soțul și copilul meu. Nu te pot ajuta.
‎Am niște lucruri pentru Julia, ‎dacă o vezi.
‎Nu se știe. Astea sunt...
‎lucrurile lui Carlos.
‎Portofel, tutun, chei.
‎Uite ce frumusețe!
‎Cumnatul avea gusturi bune.
‎Cât e ceasul?
‎Te iubesc.
‎Și mai e ceva.
‎Cenușa lui.
‎Julia ar vrea să le păstreze, presupun.
‎Ai amuțit?
‎Nu mai am nimic de spus.
‎Pari puțin tulburată.
‎Hai să facem așa. ‎Eu plec și tu rămâi aici.
‎Mai gândește-te puțin ‎fiindcă amintirile vin și pleacă.
‎Și mâine-dimineață putem discuta din nou.
‎- Mulțumesc! ‎- Cu plăcere!
‎Vino cu mine. Îți va trebui ‎un permis la întoarcere.
‎Vino! Bună, Rosa!
‎Așteaptă aici.
‎Salutare, familie!
‎Campionule.
‎Scuze, scumpo. Azi…
‎și mie mi-a fost dor de tine.
‎Ce s-a întâmplat? ‎Mama nu iese din camera ei.
‎Nu-ți face griji. E ceva între noi doi.
‎Vino să-ți fac cunoștință.
‎El e Álex. Ea e Daniela, fiica mea.
‎Ce plăcere!
‎- Așteaptă aici. Îți aduc permisul. ‎- Mulțumesc mult!
‎Ce cauți aici? ‎De ce vorbeai cu fiul meu?
‎Deci, tatăl tău...
‎- El e ministrul... ‎- Răspunde-mi.
‎Calmează-te. Afaceri de familie. ‎Doar ne ajută cu ceva.
‎Nu m-ai văzut ‎în clădirea aia, aseară, e clar?
‎- Da. Nu sunt prost. ‎- Mă îndoiesc.
‎Ei bine…
‎De ce dau de tine peste tot unde mă duc?
‎Am noroc chior.
‎Bogătașă.
‎Încrezută.
‎Ce revoluționară de rahat!
‎Uite-i!
‎Te vom duce la părinții tăi.
‎- Da? ‎- Abia așteaptă să te vadă.
‎- Vin după mine. ‎- Nu-i voi lăsa.
‎- Trebuie să pleci. Nu poți sta aici. ‎- Voi ajutați oamenii.
‎Amică de-a soțului meu?
‎Cu mulți ani în urmă.
‎Ciudat, nu te-a pomenit niciodată.
‎Te iubesc.
‎Pleacă, repede! Poliția!
‎Ziua în care v-ați născut voi două ‎a fost cea mai fericită zi din viața mea.
‎Nu vreau să te pierd, fiica mea.
‎Fiica ministrului traversează în voie, ‎cu conștiința curată.
‎Nu e vina mea că sunt cine sunt.
‎Ce s-ar întâmpla dacă soțul tău ar vedea ‎dosarele astea?
‎- E murdar, deci e din sectorul 2. ‎- Cine e bebelușul?
‎- Unul mic? ‎- Da, un bebe.
‎Erai însărcinată? Felicitări!
‎Ne vom revedea.
‎Viața e grea pentru ei. ‎Trebuie să facem ceva.
‎E cât de bună poate fi.
‎Ne-au spus că suntem subiecți unici. ‎Ce înseamnă „unic”?
‎Subtitrarea: Adina Chirica