NETFLIX PRÆSENTERER
Hvorfor er der ikke mere?
Marta ved, der var en verdenskrig.
Vi har sygdomme, vi ikke kan kurere.
Planeten blev også meget syg. Folk var bange
og krævede stærke regeringer, men de tog vores frihed.
Men vi tager den tilbage.
Wow! Du ligner mor. I er helt ens!
-Identiske. -Mor gav mig den, da hun gav mig det her.
-Hvad siger du til hende? -Hun er okay.
-Hendes mor reddede hendes liv. -Hun ofrede sig for hende.
Marta Mújica, 10 år gammel.
-Onkel! -Hvor skal du hen?
-De tager hende, for helvede! -Far!
Marta!
De slår os ihjel!
De tog hende til kolonien, indtil du og din kone har et job.
-Jeg vil bede om en tjeneste. -Jeg fortalte min kone, vi var venner.
Det var vi.
Men ikke længere.
Bed ham komme klokken syv. Han får et adgangskort.
Jeg slog en soldat ihjel.
Slip hende!
-Hvad hedder du? -Sol.
Sol, lad os komme væk.
Hugo Mújica. Vidste du ikke, vi søger et par?
Min kone kan ændre planer.
Du må væk, Julia. Jeg tager med dig.
Hvorfor får vi ingen resultater? Du er en kujon. Du øgede ikke doserne.
De specielle børn er vores eneste håb.
-Denne vej! -Løb!
Stop! Ned på jorden!
-Tag ham. -Bedstemor!
-Stop! -De er kommet efter mig.
Ud derfra!
Kom så! Stop!
Gem den lille.
Det er frit!
Det er er frit!
Lille...
Hvad er der?
Hænderne op.
Hør på mig.
-Lad os gemme os. Hurtigt. -Vi er fattige, men gode.
-Jeg er pigernes værge. -Er luderen derinde.
Hun er ingen luder.
Hun er et barn, der er i lære som syerske.
Vi har ingen penge.
Den soldat…
Kender du ham?
Selvfølgelig.
Han kommer og henter små piger.
Han prøver at være venlig.
Men bare rolig.
Vi siger ikke noget. Stol på mig.
Så er det nok.
Bedstemor!
MIN SØSTER SARA
INGEN FRYGT
BYG JERES FREMTID
HUSK REGNEN
GRIN AF DEM
MOD MUREN MINDET
RETTIGHEDER SKAL FORTJENES
Fandt du benzin?
-Vi kører på motorcyklen. -På motorcyklen?
Der er færre kontrolposter sydpå. Vi bør nå Cádiz om eftermiddagen.
-Hvorfor Cádiz? -Der krydser vi Gibraltarstrædet.
Carlos, burde vi ikke køre i aften? Ville det ikke være sikrere?
Min kontakt vil krydse, før det bliver mørkt.
Hallo?
Pis, det er Hugo.
-Hugo, hvad... -Julia.
Det er Saras mand.
-Er alt okay? -Ja.
Carlos, min kæreste.
En fornøjelse.
-Hvorfor er du her? -Jeg har et problem.
De tog Marta i går.
-Hvad mener du? -Da vi tjekkede ind.
De adskiller børn fra arbejdsløse forældre.
Det er vist en ny lov.
Virkelig?
-Er du okay? -Ja.
-Har du brug for noget? -Bare rolig. Din mor skaffede mig et job.
-Godt. -I Sektor 1.
-Jeg fik det, og jeg starter i aften. -Godt.
Men...
Der er et problem.
De vil have et par.
-Et par? -Ja.
Jeg fik adgangskort til kontrolposten.
Jeg kan ikke komme alene.
Hugo og Sara?
Ja.
Skal jeg spille Sara?
Kun en dag eller to. Hvis de skriver under, får vi Marta.
-Så finder jeg ud af noget. -Nej.
Jeg taler ikke til dig.
-Lad mig se. -Hvad?
Vi rejser i dag.
Vi har store problemer. Vi må af sted.
Er det vigtigere end din nieces liv?
-Fuck, Hugo. -Kom her.
Julia.
-Carlos, hør. -Der er ikke tid.
Det var svært at organisere det. Folk risikerer livet for os.
Vi kan ikke løbe fra planen.
Hvis de vil have ham, hyrer de ham uden kone.
Jeg er enig.
Jeg fortæller ham det. Bare rolig.
Er der noget, du ikke har fortalt?
Her.
Jeg kan desværre ikke hjælpe.
Julia.
Jeg beklager.
Held og lykke.
Carlos.
-Hvis vi fortæller ham det... -Ham og hans familie vil være i fare.
Lad os komme af sted.
Godmorgen!
Godmorgen. Så står vi op.
Tag uniformen på.
Hvis I kommer for sent, er der ingen morgenmad.
Hvordan går det? Godt.
Rigtig godt. Denne vej...
Stil jer i kø, når I er klar. Vi stopper først på badeværelserne
og så cafeteriet. Kom.
Du er sløv i dag. Vi skal vaske vores ansigt, hænder...
Marta!
Nå...
Det forventede jeg ikke af en klog pige som dig.
Hvorfor har du ikke taget tørklædet på? Det er så nemt.
Det er meget nemt. Sådan her...
Træk håret igennem og op.
Udmærket! Se?
Hurtigt, stil jer i kø, I to.
Tak. Det var min mors.
Vi skulle ikke være kommet til Madrid. Sikke et helvede!
-Álex, hold op med at slå på ting. -Det er ikke din skyld.
Denne skide regering.
Det...
Det var det eneste, hun bad mig om.
Hvad var det?
Sara.
Hun bad mig om at tage mig af Marta.
Jeg lovede at beskytte hende med mit liv.
Og jeg mistede hende.
Vi finder hende.
-Det lover jeg. -Ja? Hvordan?
Hvad gør jeg?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Kan du huske, da far døde?
Selvfølgelig.
Vi lå i sengen.
Jeg lod, som om jeg sov. Jeg var bange.
Men du vidste det.
Du sagde: "Sov bare. Det skal nok gå.
Jeg ved, hvad vi gør."
Jeg svarede ikke.
Jeg anede ikke, hvad din plan var, men jeg stolede på dig.
Den nat sov jeg som en sten.
Du ved altid, hvad man skal gøre!
Så sig, hvad jeg skal gøre, så finder vi ud af det.
Du ved hvordan.
Dybt inde ved du det.
Jeg kommer over på den anden side af muren og får jobbet.
Jeg overtaler familien til at ansætte mig alene.
Tag til registeret og find ud af, hvor Marta er.
Når vi finder ud af det, så henter vi hende.
Så tager vi tre tilbage til Asturias.
Det er det, vi gør.
-Jeg er sulten. -Efter det her spiser vi morgenmad.
Efter hvad?
Det er der, de stikker dig.
Lad os komme i gang. Kom, Héctor.
Nogle gange brækker man sig og bliver træt.
Men de giver dig yoghurt.
Sig det.
Stak du major Mérida?
-Det kan jeg ikke huske. -Kan du ikke huske det?
Sol...
Hvor længe tror du, din søster kan klare det alene?
Ved du heller ikke det?
Så…
Du er den eneste, hun har i verden.
Og her er du.
Hvem var sammen med dig den aften?
Hvad har de gjort?
Kan du gå?
Jeg får dig ud herfra.
Ja.
-Ja? -Jeg hjælper dig.
Udmærket.
Stop.
-Hvad? -Stop, Carlos.
-Hvad? -Stop motorcyklen.
-Mor? -Ja?
-Du er her. -Ja.
Jeg har brug for din hjælp.
Drik det.
Navarro, løslad hende om...
...en halv time?
-En halv time. -Udmærket.
Lyder det godt?
Lad os prøve en sidste gang.
Pigen, der hjalp dig. Hvordan var hendes hår?
Langt som dit?
-Ja. -Ja?
-Ja. -Udmærket.
Med mange fletninger.
Hvad havde hun på?
En grøn nederdel, tror jeg.
Den, jeg gav hende.
-Ja? -Ja.
Den er i skabet. Hun efterlod den, sidste gang hun var her.
Har du den her?
Selvfølgelig. Lad mig vise dig den.
Undskyld mig. Det tager kun et øjeblik.
-Hey, der er kø. -Jeg skynder mig.
-Ja, men... -Undskyld.
-Stil dig i kø som alle andre. -Kan du huske mig?
-Du kom i går, ikke? -Ja.
Kan vi lige tale sammen?
Vil du afløse mig et øjeblik? Tak.
Vi er straks tilbage.
Kan du huske pigen, der kom med mig?
Lille, blond, med en hue på.
I tog hendes blod.
Hun hedder Marta Mújica.
-Der er så mange. -De tog hende med til en koloni.
Hun er heldig. De passer hende, indtil I får et job.
Hvor er hun?
Vi tager tilbage til vores landsby, når vi får hende.
-Det ved jeg ikke. Jeg skal arbejde. -Bare en adresse.
-De kontakter jer. -Jeg giver ikke op.
Jeg giver aldrig op. Jeg kommer igen i morgen, når som helst.
Jeg har intet bedre at lave i denne fucking by.
-Dæmp dig. -Fortæl mig, hvor hun er.
Jeg vil gøre mit bedste for at finde ud af, hvilken koloni hun er i.
Men jeg kan ikke love noget.
Den pige er vores liv.
Det forstår du godt, ikke?
Kom tilbage i morgen.
Tak.
-Undskyld, hvad hed du? -Álex. Alejandro Mújica.
Mújica…
En slægtning til et af børnene stiller for mange spørgsmål.
-Begoña, hvordan går det? -Hej, Emilia.
-Undskyld, jeg ville ikke forstyrre. -Du forstyrrer aldrig.
Jeg ville tale med dig.
-Men bare rolig. -Fortæl mig det. Du gør mig nervøs.
Er din datter her?
-Julia? Nej. Hvorfor? -Hvem er det, mor?
-Begoña. -Åh.
Hej, Begoña.
Sara?
-Du ser godt ud. -Tak.
-Det er længe siden. -Ja.
Jeg har hørt om din datter. Bare rolig.
-Hun hygger sig. -De tager sig sikkert godt af hende.
Jeg leder efter din søster.
Julia er ude af byen et par dage.
-Jeg så hende for et øjeblik siden. -Hun kom for at sige farvel.
Jeg kommer en anden dag.
Selvfølgelig. Jeg siger, du leder efter hende.
Er alt vel?
Det er ikke noget. Jeg er glad for at se dig.
-I lige måde. -Farvel.
-Farvel, Begoña. -Farvel.
EFTERLYST RING 091, 062 ELLER 112
Dæk!
-Kom nu. -Dæk, så gode som nye.
Billige dæk!
Dæk!
Hvad fanden, Carlos?
Hvad er der?
-De har anholdt hende. -Hvad?
-Hvem? -Pigen, du hjalp.
-Fuck! -Hun bliver afhørt.
Lort! For helvede!
-Jeg kan ikke tro det. -Du er den næste.
Der kører en bus i dag. Det er sikrere end at tage afsted alene.
Det er nu eller aldrig.
-Det er vores eneste chance. -Okay.
Mød mig her, når du har fri fra arbejde og har krydset muren.
-De gamle tunneler ved M-40. -Okay.
Der.
Klokken 23.
Aftale?
Aftale.
Hjælp ham med at få sin datter tilbage.
Men vi rejser i aften.
-Du ser godt ud. -Stop.
Som en nonne.
Stop det.
Hey...
-Tak. -Klokken 23.
Næste. Fart på!
For jeres eget helbred og sikkerhed er adgang strengt forbudt for alle,
der er syge, udokumenterede eller upassende klædt.
Kom så!
Fart på!
-Har du metal på dig? -Nej.
-Noget organisk, der ikke er registreret? -Nej, intet.
Dette adgangskort er for et par.
Min kone kunne ikke komme nu. Hun kommer senere.
-Du må ikke krydse. Træd til side. -De venter på mig.
-Det er første arbejdsdag for ministeren. -Træd til side.
Du er sikkert også far. Kom nu!
-Træd til side, for helvede! -Hugo!
Hugo! Undskyld mig. Lad mig komme forbi.
Undskyld. Hugo!
Undskyld, skat. Jeg ved, jeg kommer for sent.
Undskyld.
Værsgo.
Borgere, hver gang...
EFTERLYST
Kriminaliteten i hovedstaden er fortsat nedadgående.
Den laveste i ti år.
Selvom der stadig er områder med kriminalitet og vold i Sektor 2,
vil det snart være under kontrol...
-Lad det ikke ske igen. -Tak.
Ja. Tak.
For jeres egen sikkerhed hav altid adgangskort
og ID klar til at vise politiet.
Ryd området!
Gå videre!
Hvordan ser det ud, Hugo?
-Må jeg? -Ja.
Det er bedre sådan.
-Hun havde mest håret løst. -Kom så!
-Jeg skal af sted klokken 23. -Ja, selvfølgelig.
-Hvor får de så meget vand fra? -Fra havet.
De afsalter det.
De røvhuller har ikke de samme problemer som os.
Vel?
Næste stop: Zone C-2.
-Kom indenfor. -Tak.
Server kun artiskokhjerterne.
-Kun hjertene. -Ja.
Carlos, blomsterne skal se perfekte ud.
Lidt mere oregano giver det dybde.
-Husk at se efter. -Ja.
-Selleri, tak. -Rosa.
Et øjeblik. Brug selleribladene som garniture til suppen.
Okay.
God eftermiddag.
-Jeg var her i går. Husker du? -Ja, parret.
Jeg plejer at ansætte folk.
Fruen er meget krævende, og folk vil slå ihjel for dette job.
Jeg håber ikke, jeg skal fyre jer i dag.
Vi skal nok gøre det godt. Dette job er vigtigt for os.
Okay. Tag et bad, og tag uniformen på.
-I har fem minutter. -De desinficerede os.
Desinfektionen ved muren er til tøjet.
I skal skrubbe snavset fra Sektor 2 væk og tage uniformer på.
Jeg kommer og tjekker jer.
-Manuela, vis dem, hvor badeværelset er. -Ja.
-Fart på! -Kom med mig.
Der er sæbe og håndklæder. Her er uniformerne.
Rosa er en god kvinde.
-Hun har det hele i munden. -Manuela!
Jeg kommer! Skynd jer.
-Du kommer til at se elegant ud. -Det gør du også…
-Du godeste! -Lad os gøre det.
Hvad er det på din ryg?
Hvad har de gjort?
Jeg faldt.
Det ser grimt ud.
-Det er ikke alvorligt. -Okay.
Kom så.
Hvor lækkert!
Jeg havde glemt, hvor fantastiske brusere er.
Utroligt.
Drikkevarerne skal herover.
Først glassene, så flaskerne. Aldrig sammen.
Udmærket.
Manuela!
Ja.
Kom bare nærmere.
-Hugo Mújica, ikke sandt? -Ja.
-Det er... -Jeg hedder Sara.
-Hans kone. -Ja.
Uniformen klæder jer.
-Mor. -Datter, lad mig se dig.
Du ser smuk ud.
-Tag høje hæle på. De gør ikke ondt, skat. -Det føles som at halte rundt.
Du er ministerdatter, og vi har gæster.
-Det er protokollen. -En protokol kun for kvinder.
Hvis de skulle have hæle på, ville de fjerne protokollen.
-Kom nu. Tag hælene på. -Ellers andet?
Er alt klar til gæsterne?
-Ja. -Vidunderligt.
Undskyld.
Jeg vil gerne vide, hvornår vi underskriver kontrakten.
Undskyld?
I går morges, da vi tjekkede ind, tog de min... vores datter.
Uden papirerne kan vi ikke få hende tilbage.
På forhånd tak.
Udmærket.
-Lad os gå ind i spisestuen. -Ja.
Er du vanvittig?
Tal ikke til hende.
I holder ikke længe.
Det var ikke et horehus, far.
Det var en klub, hvor folk morer sig.
Med ludere.
-Er der ikke andre måder at more sig på? -Der er ikke mange.
Jeg var der, fordi vi skal mingle med visse mennesker.
Ja, selvfølgelig.
Men dit PR-stunt endte med en død mand med bukserne om anklerne.
Undskyld. Jeg ville ikke knytte dit navn til sådan noget.
Men det gjorde du.
Her er I. Jeg ledte efter jer.
-Skændes I? -Nej, skat. Alt er okay.
Mor, du ser smuk ud.
Det gør du også, søster. Så høj!
-Forstyrrer jeg? -Alvaro. Aldrig! Du er familie...
Vi kom tidligt for at undgå at blive forsinket i kontrolposterne.
-Hvordan går det? -Godt.
Jeg kan ikke tro det. Major Mérida. Stakkels mand.
-Hvordan går det med jer? -Godt.
-Et glas? -Ja tak.
Hent en drink til din gudfar.
Hvordan går udenrigsanliggenderne, minister?
Altid værre end sundheden. Din mand er regeringens stjerne.
Jeg er bare en lille fisk.
-Sludder! -Alma!
-Laura, hvordan går det? -Tak.
-Så smuk. -Godt at se dig.
-Du ser godt ud! -Du er smuk!
-Kom ind. -Fin jakke.
-Kan du lide den? -Ja.
SIKKERHEDSMINISTERIET
Godmorgen.
-Hvordan kan jeg hjælpe? -Jeg er Begoña Sánchez,
-regeringsassistent. -Kontor 1.
Undskyld?
Informanterne går til kontor 1.
-Goddag. Må jeg? -Kom ind.
Godmorgen.
Jeg kom, fordi jeg måske kan hjælpe.
-Lad mig høre. -Jeg kender hende, I leder efter.
Jeg tror, hun er min nabos datter.
Jeg kan give jer hendes adresse.
Álvaro, du skal have budget til at købe snacks og skosværte, ikke?
Vis det til fruen.
Jeg mener det seriøst.
Tænk, at du har fundet på det... Dine intentioner er tydelige.
Det er tydeligt, at vi igen ofrer vores investeringer for fremgang.
Hvad gør vi så?
Og hvad så? Forklar os det.
-Du er guruen. -Stramninger.
Det eneste moralsk korrekte at gøre er...
...at arbejde hårdt for, at alle borgere i det mindste har
-nok til at klare sig. -Ja, godt.
Hvordan ved vi, hvad der er nok? Dem, der ikke har noget,
-kan ikke overleve. -De er vant til det.
Folk savner ikke det, de aldrig har haft.
-Kom nu... -Jeg har ret. Bliv ikke vred.
Et øjeblik!
-Et øjeblik. -Kom nu.
Jeg synes, det moralsk korrekte at gøre...
...er at spørge dem.
Dig, for eksempel.
Hvad gør dig glad?
-Du behøver ikke svare. -Jo, vi vil vide det.
Hvad gør dig glad?
-Det samme som Dem. -Det er jeg ikke sikker på, skat.
-Det var et godt svar. -Undskyld.
Der er en politibetjent, der leder efter Dem.
Ja.
Jeg ventede ham. Enrique!
Kom ind.
Velkommen.
Har I mødt Enrique Jiménez, den nye leder af Sikkerhedsministeriet?
-Godaften. -Godaften.
Major Jiménez efterforsker mordet på vores kære ven, Mérida.
-Undskyld, jeg forstyrrer. -Vi er glade for at se dig.
-Vil du sidde ned? -Jeg er på arbejde.
-Måske en anden gang. -Har du gode nyheder?
Det tror jeg.
-Jeg må tale med ministeren. -Undskyld mig.
-Udmærket. -Lad os gå ind på mit kontor.
Server dem noget at spise og drikke.
Hører du?
Ja, undskyld.
Den foreløbige rapport.
Det hele er der.
Kom ind.
Major Mérida var tæt på præsidenten.
Var det politisk, eller blev han dræbt af personlige årsager?
Det står ikke klart endnu.
Den gode nyhed er, at vi foretaget en anholdelse.
En stakkels pige, der prostituerede sig selv.
Noget at drikke?
Nej tak.
-Hr.? -Lidt vin, tak.
Er pigen skyldig?
-Den prostituerede? -Nej.
Men hun er et vidne.
Bare rolig, vi foretager flere anholdelser.
Undskyld.
-Jeg henter en ny. -Det er okay.
Et øjeblik.
Se på mig.
Kom nu.
Du ser bekendt ud.
-Har vi mødt hinanden? -Det tror jeg ikke.
Vil du anholde tjenestepigen, major?
Det håber jeg ikke.
Hun er datter af en ven. Jeg har kendt hende i lang tid.
Jeg må tage fejl.
Navn?
Sara.
Undskyld, hvis jeg skræmte dig.
Undskyld mig.
Jeg lader Dem gå tilbage til middagen, minister.
Jeg kunne ikke hilse tidligere.
Du husker det ikke, men jeg mødte dig som barn.
Også din søster.
Du har din mors øjne.
Saml det her op, og luk døren.
Selvfølgelig.
Tag det ud, og gør bordet rent. De er ude i haven.
Ja, Rosa.
Hej.
-Hej. -Hej.
-Hvem er du? -Sergio.
Hej, Sergio. Ved du, hvis bil det er?
Det er min.
Her sætter man farten op...
-...og her stopper man den. -Godt.
-Sikke en bil, du har. -Vil du prøve?
Meget gerne, men jeg kan ikke lige nu.
Jeg kan ikke, fordi jeg arbejder.
Okay...
Hey.
Næste gang kan vi køre ræs.
Gør dig klar til at tabe, for jeg er god.
-Jeg er sikker på, jeg vinder. -Vi får se.
Værsgo.
Du spilder ikke tiden, Álvaro. Er han altid sådan, Laura?
Meget værre.
-Jeg kommer straks. Perfekt. -Hvad er der? Går du?
-Det var CIM. -Gud!
Min kone finder en vaccine mod virussen.
-I aften. -Helt sikkert.
-Lader de jer teste på mennesker? -Kun marsvin.
Laura, sig til Daniela, hvor smuk hun ser ud.
Det er den perfekte kjole. Hun sagde, den ikke passede hende.
Daniela.
Hvad er der med dig?
Du er så stille.
Kan du lide ham, den nye major?
-Det ved jeg ikke. -Jeg kan slet ikke lide ham.
Han er ved at løse mordet på Mérida. Han er nok den bedste betjent, vi har.
Han bør holde sig til sit arbejde, men han er politisk udnævnt, Luis.
Politiet og militæret får mere magt hver dag.
Vi giver dem magt, så de kan beskytte os.
Ja.
Når de kommer efter os, hvem vil så beskytte os mod dem?
-Taler I politik? -Nej.
-Slet ikke.
-Kom og se til dine gudbørn. -Ja.
Vi har en blomsterkomité.
Det virker måske underligt, men mange folk stjæler ting.
Vi er ikke tyve.
Det er de heller ikke, men folk er sultne. Dagens løn.
Godnat, Rai.
Men... Hvad med dokumenterne?
Er vi ikke ansat?
Det er op til fruen.
Daniela!
-Kom med mine handsker. -Jeg spørger hende.
-Hvem tror I, I er? -Frue.
Kom her! Hvem tror I, I er?
-Frue. -Hvor skal du hen?
-Jeg vil gerne tale med hende. -Undskyld.
Det er okay, Rosa. Sig frem.
Undskyld mig, men jeg må vide, om vi er ansat.
Uden kontrakten får vi ikke vores datter tilbage.
Jeg underskriver kontrakter efter prøveperioden.
-De her, mor? -Ja tak.
Hør her.
Sergio kan godt lide dig.
Jeg kan se, du er en god mor.
Han er ikke min søn, men jeg elsker ham højt.
Daniela, gør deres papirer klar...
...til kontrolposten i morgen.
I får snart jeres pige.
-Tak. -Kom så.
-Har du brug for hjælp? -Ja.
Især med denne kjole.
-Disse hæle er forfærdelige. -Ti stille.
Farvel.
-Kom med mig. Rosa, vil du hjælpe mig? -Selvfølgelig.
-Jeg skal bruge jeres underskrifter. -Ja.
-Tak. -Hugo, jeg må fortælle dig noget.
Senere.
-Lad os gøre det. -Okay.
-Godaften, Alma. -Godaften, Tomás.
-Virkede doserne? -Det er for tidligt at sige.
-Indtil videre har vi gode resultater. -Godt.
Sådan, lidt mere. Kom så.
Jeg vil have en rapport i morgen med de endelige resultater.
Selvfølgelig, Alma. Det får du.
Du får det bedre nu. Helt sikkert. Du ser allerede bedre ud.
Farvel, Jorge.
-Godaften. -Godaften.
Hej, sveske.
Hvordan har du det?
Vær ikke bange, prinsesse. Det er ingenting.
Få noget søvn.
Du får det bedre i morgen.
Hvad er det?
Personlige egendele er forbudt.
Kom nu.
Jeg har en idé.
Jeg passer på den.
-Får jeg den tilbage, når jeg skal ud? -Selvfølgelig. Det lover jeg.
Få noget søvn. Kom så. Det bliver bedre i morgen.
Jeg passer på den.
Få noget hvile.
Godnat, prinsesse.
Det er sidste gang.
Du ved, hvad du skal gøre.
For jeres egen sikkerhed hav altid jeres adgangskort
og ID klar til at vise politiet.
-Jeg ville sige... -Du behøver ikke sige noget. Virkelig.
Du skal vide noget, Hugo.
Jeg må forlade Madrid så hurtigt som muligt.
Carlos venter på mig ved de gamle M-40 tunneler.
Julia.
Sig, det ikke har noget med mordet at gøre.
Han misbrugte en mindreårig.
-Jeg kunne ikke ignorere det. Han ville... -Det er okay.
Jeg er sikker på, du gjorde, hvad du skulle.
Giver de hende tilbage?
Selvfølgelig. Jeg har papirerne.
-Det skal de. -Ja.
Gør mig en tjeneste.
Hvad?
Pas godt på min mor.
Jeg er bekymret for hende, især efter Sara.
-Rolig. Hun skal nok klare den. -Ja.
Hvis hun ved, du er okay.
Julia...
Jeg glemmer ikke, hvad du gjorde for mig.
Aldrig.
Pas på dig selv.
I lige måde.
For jeres egen sikkerhed skal alle borgere vende ordenligt hjem.
-Luk op! -Åbn døren!
Åbn døren!
Stop! Ned på jorden!
-Ned! -Stop!
-Sikke en fornøjelse at møde dig. -Major.
-Når som helst. -Ja.
Major Jiménez, jeg vil gerne lykønske dig for at løse sagen så hurtigt.
Tak, men æren er ikke min.
Jeg deler den med Sikkerhedsministeriet og de ærlige og fredelige folk,
som er majoriteten i dette land.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at sende dem en besked.
Jeg er majoren, der ansvarlig for statssikkerheden.
Jeg har vigtige nyheder at fortælle.
Major Méridas morder er blevet skudt, da han forsøgte at flygte fra hovedstaden.
Endnu engang tak til politiet i Ny Spanien
for deres utrolige politiarbejde.
Se! Du tabte noget.
Heldigvis fandt vi den.
Stop! Skyd ikke!
Det var en undersøgelse efter bogen...
...der blev udført effektivt...
...og hurtigt.
Det er svære tider.
Vi har ikke råd til at vise svaghed foran vores fjender.
I kan sove trygt.
Vi vil fortsat sikre velstand og sikkerhed for os alle...
...vores ældre...
...vores familier.
Hej.
Godaften.
De mindre heldige.
Alle landets gode borgere.
Emilia, kom og se.
Vi vil gøre alt i vores magt
for at sikre fred og harmoni i vores befolkning.
Jeg forsikrer jer om...
...at vores fjender vil blive besejret.
-Hvad er klokken? -Den er over 23. De er sent på den.
Vi vil ikke tøve,
når tiden kommer til at stoppe nogen, hvem som helst,
i at skade den stabilitet, vi har kæmpet så hårdt for at opnå.
Løb!
Godnat.
Og husk...
...at fremtiden er vores.
Enrique Jiménez har anholdt terroristen, der dræbte Major Mérida.
Sikke en...
-Stop! -Skyd ikke!
Hænderne op.
Det er de specielle børn.
-Jeg vil have min niece igen. -Kom hjem til mig i eftermiddag.
Hvad siger du?
Bare rolig. Jeg klarer det.
Hvad skulle vi gøre uden dette regime?
-Hvad er det? -Jeg samlede det op.
Det er ikke en leg. De slår folk ihjel.
Denne by er tryg og sikker,
hvis man holder sig ude af problemer.
Så står vi op!
Vi har ikke brug for dyreforsøg eller antigen. Bare børn.
-De kan ikke tage højere dosis. -Der er risiko i forskning.
Jeg kan også være hård.
Min datter har brug for en far, der ikke er bange for folk som dig.
Mine engle.
Tekster af: Martin Larsen