A NETFLIX BEMUTATJA
Hogy tűnt el minden?
Marta, tudod, volt egy világháború, majd betegségek, amikre nincs gyógymód.
A bolygónk is nagyon beteg volt.
Az emberek félelmükben erős kormányra vágytak,
- ám ezek elvették a szabadságukat. - De visszaszerezzük.
Hű, te tényleg úgy nézel ki, mint anya!
Nézd! Egyformák.
Anyától kaptam, mikor ezt csinálta.
Mi a helyzet vele?
- Jól van. Az anyja megmentette az életét. - A sajátja árán.
Marta Mújica, tízéves.
- Álex bácsi! - Hová mész?
- A francba, elviszik őt! - Apa!
Marta!
Megölnek!
Egy otthonban lesz, amíg a nejével nem találnak munkát.
Szívességet kérnék.
Azt mondtam a nejemnek, hogy barátok voltunk.
Azok voltunk. De annak vége.
Hétre legyen nálunk. Itt az engedély, a kerítéshez.
Megöltem egy katonát.
Engedje el!
- Mi a neved? - Sol.
Tűnjünk innen, Sol!
Hugo Mújica. Mi házaspárt keresünk, nem tudta?
A nejem biztos átjöhet. Nem gond.
El kell menned, Julia. Én is veled tartok.
Miért nincsenek még eredmények?
Mert maga gyáva féreg. Nem emelt az adagon.
Ezek a különleges gyerekek az egyetlen reményünk.
- Erre! - Futás!
Gyerünk!
Állj! Le a földre!
Rajta!
- Kapd el! - Nagymama!
- Megállni! - Megtaláltak!
Gyerünk!
Kifelé!
Gyerünk! Ne mozdulj!
Rejtsük el a kicsit!
Tiszta!
- Kicsim… - Mi történt?
Kezeket fel, asszonyom!
Hallgasson meg, kérem!
- Gyorsan bújj el! - Szegények vagyunk, de jó emberek.
- Én vagyok a lányok gyámja. - Itt az a kurva?
Ő nem kurva.
Csak egy kislány, aki varrónőnek tanul.
Nincs pénzünk.
És az a férfi, az a katona…
Ismeri őt?
Persze.
El szokott jönni a kislányokért.
Igyekszik barátságos lenni.
De ne aggódjanak!
Biztosak lehetnek, hogy mi nem áruljuk ezt el senkinek.
Elég!
Nagymama!
SARA TESTVÉREM
NE FÉLJ!
A JÖVŐT ÉPÍTJÜK
EMLÉKEZZ A ZÁPORRA!
NEVESS RAJTUK!
A FAL ELLEN, AZ EMLÉKEZET ELLEN
A JOGOKAT KI KELL HARCOLNI
Szereztél benzint?
A motorral megyünk.
Motorral?
Dél felé kevesebb az ellenőrzőpont. Délutánra Cádizban leszünk.
- Cádizban? - Ott átkelhetünk a csatornán.
De Carlos, nem este kéne indulnunk? Nem lenne biztonságosabb?
Az emberem sötétedés előtt át akar kelni.
Hahó!
Ez Hugo.
- Hugo, mi…? - Julia!
Ő Sara férje.
- Úgy van. - Minden rendben?
Ő Carlos, a barátom.
Örvendek!
- Mit keresel itt? - Bajban vagyok.
Martát elrabolták.
Hogy érted, hogy elrabolták?
A regisztrációnál. Állítólag elveszik a munkanélküliek gyerekeit.
Nem tudom, ez az új szabály.
Értem, és…
- És te jól vagy? - Igen.
- Segíthetek valahogy? - Nyugi, anyád szerzett nekem állást.
- Akkor jó. - Az Egyes Szektorban.
- Felvettek. Ma este kezdek. - Remek.
De az a helyzet…
hogy van egy kis gond.
Egy házaspárt keresnek.
- Házaspárt? - Igen.
Kaptam engedélyt az ellenőrzőponthoz, de az két személyre szól.
Hugo és Sara?
Igen.
Játsszam el Sarát?
Pár napig, míg véglegesítenek és visszakapom Martát.
Utána megoldom.
- Azt már nem. Kizárt. - Nem hozzád beszélek.
- Nos, mi… - Igen?
Nekünk most el kell mennünk.
Nagy bajban vagyunk, muszáj eltűnnünk.
- Ez fontosabb, mint az unokahúgod? - Cseszd meg!
Gyere velem!
Julia!
- Carlos… - Nehéz volt megszervezni a menekülést.
Az életüket kockáztatják értünk, nem maradhatunk!
Nem hátrálhatunk meg.
- Ha akarják, feleség nélkül is felveszik. - Igaz.
Egyetértek.
Megmondom neki. Ne aggódj!
- Julia, valamiről nem tudok? - Tessék.
Nem segíthetek.
Julia…
Sajnálom.
Sok szerencsét!
Carlos…
- Ha elmondanánk neki… - Veszélybe sodornánk őt és a családját.
Menjünk, kérlek!
Jó reggelt!
Jó reggelt! Ki az ágyból!
Vegyétek fel az egyenruhát!
Ha elkéstek, nem kaptok reggelit. Gyerünk!
Hogy vagy? Jól? Nagyszerű.
Nagyon jó. Erre…
Aki elkészült, álljon be a sorba! Előbb a fürdőbe megyünk,
aztán az ebédlőbe. Rajta!
Nagyon lassúak vagytok ma reggel. Első a mosdás.
Marta!
Nocsak, nocsak.
Nem ezt vártam volna egy ilyen okos kislánytól.
Miért nem vetted még fel a kendőt? Nagyon egyszerű…
Könnyű felvenni. Csak belebújsz,
hátul áthúzod rajta a hajad, aztán feltolod.
Nagyon jó! Érted?
Gyorsan, álljatok be a sorba!
Köszönöm. Az anyukámé volt.
Nem kellett volna Madridba jönnünk. A rohadt életbe, ez egy szar hely!
Álex, kérlek, ne csapkodj!
Nem a te hibád.
Hanem a nyomorult kormányé.
Ez…
Ez volt az egyetlen dolog, amire megkért.
Micsoda?
Sara.
Csak azt kérte, hogy vigyázzak Martára.
Megígértem, hogy az életem árán is megvédem.
És elvesztettem.
Megtaláljuk.
- Megígérem. - Tényleg? És hogyan?
Mit csináljak?
Fogalmam sincs, mit tegyek.
Emlékszel apa halálára?
Persze.
Az ágyunkban voltunk.
Féltem, és alvást színleltem.
Te tudtad, hogy nem alszom.
Azt mondtad: „Aludj csak! Minden rendben lesz.
Van egy tervem.”
Nem kételkedtem.
Nem tudtam, mi lehet a terved, de hittem benned.
És aludtam, mint a tej.
Neked mindig van terved, a fenébe is!
Csak mondd, hogy mit tegyek, és mindent megoldunk.
Tudod, mit kell tenned.
A lelked mélyén.
Átjutok a rohadt kerítésen,
és megszerzem a munkát.
Meggyőzőm őket, hogy alkalmazzanak egyedül.
Te tudd meg a regisztrációs ponton, hol van Marta!
Ha már tudni fogjuk, hol van, elmegyünk érte.
Utána visszamegyünk Asztúriába, mi hárman.
Ez a tervem.
- Éhes vagyok. - Utána kapunk reggelit.
Mi után?
Előbb megszúrnak, ott.
Akkor kezdjük! Héctor, gyere!
A szúrástól néha hányunk és szédülünk,
de aztán adnak joghurtot.
Halljuk!
Te szúrtad le Mérida őrnagyot?
- Nem emlékszem. - Nem emlékszel?
Sol…
Szerinted a kishúgod meddig éli túl egyedül?
Ezt sem tudod?
Nos…
Rajtad kívül nincs senkije az egész világon.
Te pedig itt vagy.
Ki volt veled ott aznap este?
Mit tettek veled?
Tudsz járni?
Kiviszlek innen.
Igen.
- Igen? - Segítek.
Rendben.
Nagyon jó.
Állj meg!
- Mi? - Állj meg!
- Tessék? - Állítsd le a motort!
- Anya! - Igen?
- Te vagy az! - Igen.
Segítség kell, anya.
Idd meg!
Igyál!
Navarro, gondoskodj róla, hogy kiengedjük…
fél órán belül?
- Fél órán belül. - Igenis!
Jól hangzik?
Akkor próbáljuk meg még egyszer!
A nőnek, aki segített neked, milyen volt a haja?
Hosszú, mint a tied?
- Igen. - Igen?
- Igen. - Rendben.
Hosszú fonatokban hordta.
Milyen ruhát viselt?
Egy zöld szoknyát, azt hiszem.
Azt tőlem kapta.
- Tényleg? - Igen.
A szekrényben van. Legutóbb nálam felejtette.
Nálad van?
Persze. Megmutatom.
Bocsánat. Elnézést, egy perc az egész.
- Itt a sor vége! - Nagyon gyors leszek.
- Igen, de.. - Elnézést!
- Álljon be a sorba, mint mindenki! - Emlékszik rám?
- Igen. Tegnap járt itt, igaz? - Igen. Beszélhetnénk egy percet?
Bocsánat! Át tudnád venni, csak öt percre? Köszönöm.
Csak egy perc. Elnézést.
Egy lánnyal voltam, emlékszik?
Kicsi, szőke, sapkát viselt.
Vért vettek tőle.
A neve Marta. Marta Mújica.
- Sok gyerek megfordul itt. - Egy otthonba vitték.
Akkor szerencséje van. Gondját viselik, míg maga munkát talál.
Tudni akarom, hol van.
Visszamegyünk a falunkba. Indulunk, amint visszakaptuk.
- Nem tudom, és most dolgom van. - Csak egy címet!
- Majd megtudja, ha eljön az ideje. - Nem adom fel.
Soha nem fogom feladni, érti?
Visszajövök minden egyes nap, ha kell. Úgysincs más dolgom ezen a szörnyű helyen.
- Ne kiabáljon! - Mondja meg, hol van, kérem!
Jó, megpróbálom kideríteni, melyik otthonba került,
de nem ígérek semmit.
Ő a mindenünk.
Megérti, ugye?
Jöjjön el holnap!
Köszönöm.
- Elnézést, mi is a neve? - Álex. Alejandro Mújica.
Mújica…
Igen, az egyik gyermek rokona. Túl sokat kérdezősködik.
- Begoña, hogy vagy? - Üdv, Emilia!
Nem akarlak zavarni.
Sosem zavarsz.
Beszélni akartam veled.
- De ne aggódj, kérlek! - Miről van szó? Kezdek ideges lenni.
Itt van a lányod, Julia?
- Julia? Nincs. Miért? - Ki az, anya?
- Begoña! - Aha.
Üdv, Begoña!
Sara?
- Hogy vagy, drágám? - Jól.
- Rég láttalak. - Bizony.
Hallottam, mi történt a lányoddal, de ne aggódj,
- biztos jól érzi magát. - Igen, biztosan gondját viselik.
Igazából a testvéredet kerestem.
Julia elutazott pár napra.
- De hisz egy perce még itt láttam! - Beugrott elköszönni.
Hát jó. Előbb-utóbb biztos hazajön majd.
Nyilván. Majd szólok neki, hogy kerested.
- Valami baj van, Begoña? - Dehogy, semmi a világon.
- Örültem a találkozásnak. - Én is.
- Viszlát, Begoña! - Viszlát!
KÖRÖZÖTT SZEMÉLY
Gumiabroncsok!
- Gyerünk! - Mintha újak lennének!
Olcsó gumik!
Gumiabroncsok!
Mit akarsz, Carlos?
Mi történt?
- Letartóztatták. - Mi?
- Kit? - A megmentett lányt.
- Kihallgatták. - A fenébe!
A francba!
- Ezt nem hiszem el. - Te következel.
Indul ma egy busz.
Biztonságosabb, mint egyedül.
Még ma el kell tűnnünk.
- Nincs több esélyünk. - Jó.
- Ha végeztél és átjöttél a kerítésen,
gyere ide!
Az M40 régi alagútjához.
- Mutasd! - Ide!
Tizenegyre.
Rendben?
Rendben.
Segíts visszaszerezni a fickó lányát!
De este eltűnünk, oké?
- Ez szép. - Elég!
Mint egy apáca.
Fogd be!
Hé…
- Köszönöm. - Tizenegykor.
Következő! Mozgás!
Saját biztonságuk és egészségük érdekében a belépés szigorúan tilos
a betegek, valamint iratok vagy megfelelő öltözék nélküli személyeknek.
Gyerünk!
Gyorsabban!
- Van magánál fémtárgy? - Nincs.
- Regisztrálatlan szerves anyag? - Semmi.
Az engedély házaspárnak szól.
A nejem nem tudott most jönni. Majd később érkezik.
- Így nem mehet át. Álljon félre! - Nézze,
már várnak engem. Ma kezdek a miniszter házában.
Megmondtam, álljon félre!
Hallgasson ide, maga is biztosan apa! Kérem!
Félreállni!
Hugo!
Hugo! Elnézést!
Engedjenek át!
Bocsánat. Hugo!
Sajnálom, szívem. Elkéstem, tudom.
Sajnálom.
Tessék.
A polgárok érzékelik…
KÖRÖZÖTT SZEMÉLY
…a fővárosban tovább csökken a bűnözés mértéke,
ami az elmúlt tíz évben nem volt olyan alacsony, mint most.
Bár a Kettes Szektor bizonyos részein még előfordulnak bűnesetek
és erőszakos cselekmények, hamarosan nulla…
- Többé ne forduljon elő! - Köszönjük.
Igen, köszönjük.
Saját biztonságuk érdekében igazolványukat tartsák jól látható helyen,
és kérésre mutassák fel a rendőröknek!
Kiürítés!
Menjenek tovább, gyerünk!
Hogy festek, Hugo?
- Szabad? - Igen.
Így jobb.
- Kibontva szerette a haját. - Tovább!
- Tizenegyig maradhatok. - Rendben.
- Honnan van ennyi vizük? - A tengerből.
Sótalanítják.
Ezek a szemetek szart se tudnak a mi problémáinkról.
Ugye?
Következő megálló a C-2 zóna.
- Gyertek be! - Kösz.
Csak az articsóka szívét tálald fel! Szigorúan csak azt.
- Csak a szívét! - Igen, asszonyom.
A virágok legyenek tökéletesek, Carlos!
Egy kis oregánó még jobban kihangsúlyozná.
- Ne felejtsd el megnézni! - Igenis.
- Kérem a zellert! - Rosa!
A zellerleveleket használd a leves díszítéséhez!
Rendben.
Jó napot!
- Én jártam itt tegnap, emlékszik? - Persze. A protekciósok.
Általában én döntök a személyzetről. Az úrnő igen igényes,
és ez az állás nagyon kapós. Remélem, nem kell már ma kirúgnom titeket.
Nyugodt lehet, jó munkát végzünk majd. Fontos nekünk ez az állás.
Jó. Zuhanyozzatok le, és bújjatok egyenruhába!
- Öt percetek van. - Lefertőtlenítettek.
A határon csak a ruhátokat fújják le.
Mossátok le a Kettes Szektor mocskát, és húzzatok egyenruhát!
Ellenőrizni fogom.
- Manuela, mutasd meg a fürdőt! - Igenis.
- Mozgás! - Gyertek velem!
Ott a szappan és a törölköző, itt az egyenruhák.
Rosa rendes asszony.
- Csak ugat, de nem harap. - Manuela!
Jövök!
Siessetek!
- Nagyon elegáns leszel. - Ahogy te is.
- Szent isten! - Csináljuk!
Mi van a hátadon?
Mit tettek veled?
Elestem.
Nagy esés lehetett.
- Semmi komoly. - Oké.
Haladjunk!
Istenem!
El is felejtettem, milyen jó a zuhany.
Nem hiszem el.
Az italok ide kerülnek.
Előbb a poharakat tesszük le, majd az üveget. Sosem egyszerre.
Rendben.
Manuela!
Asszonyom?
Jöjjenek közelebb!
- Hugo Mújica, igaz? - Igen, asszonyom.
- Ő pedig… - Sara.
- A felesége. - Igen.
Jól áll az uniformis.
- Anya! - Kislányom! Hadd nézzelek meg!
Csinos vagy. Lássuk csak…
- Vegyél magassarkút! Túl fogod élni. - Úgy megyek benne, mint aki béna.
Ne vitázz! Egy miniszter lányának egy fogadáson ez előírás.
Előírás, csak nőknek.
Ha a férfiakra is vonatkozna, inkább gyorsan eltörölnék.
Gyerünk, vedd fel a magassarkút!
Kíván még valamit, asszonyom?
Minden kész a vendégek fogadására?
- Igen. - Csodálatos.
Elnézést, asszonyom! Megtudhatnám, mikor írjuk alá a munkaszerződést?
Tessék?
Tegnap, a regisztrációnál elvitték a lányom… A lányunk.
Papírok nélkül nem kapjuk őt vissza.
És persze előre is köszönjük.
Rendben.
Menjünk át az ebédlőbe!
Persze.
Megőrültél?
Nem szólhatsz hozzá!
Szűzanyám! Ti nem lesztek itt sokáig.
Nem kupleráj volt, apa.
Csak egy klub, ahová szórakozni járnak az emberek.
Kurvákkal.
- Nem tudnál más szórakozást találni? - Nincsenek sokan.
Ezt nem érted. Azért voltam ott, mert muszáj vegyülnünk egyes emberekkel.
Igen, hát persze.
De a PR-akciód végén valaki meghalt, méghozzá bokáig letolt gatyában.
Sajnálom. Nem akartalak ilyesmibe belekeverni.
Hát, sikerült.
Hát itt vagytok! Titeket kereslek.
- Veszekedtetek? - Dehogy, szívem. Minden rendben.
- Anya, gyönyörű vagy! - Ó, te!
Te is szép vagy, hugi. És milyen magas!
Zavarunk?
Álvaro! Te sosem zavarsz, szinte családtag vagy.
Előbb indultunk, hogy elkerüljük az ellenőrzőpontokat. Szia!
- Hogy vagy? - Jól.
Hallod, mi történt Mérida őrnaggyal? Szegény ember.
- És ti, hogy vagytok? - Remekül.
- Italt? - Kérek.
Hozz egy italt a keresztapádnak! És hogy állnak a külügyek, miniszter úr?
Rosszabbul, mint az egészségügy. A férjed a kormányunk napja.
Én csak egy műhold vagyok.
- Badarság! - Alma!
- Laura, hogy vagy? - Köszönöm.
- Nálad nem jobban. - Úgy örülök!
- Gyönyörű vagy! - Te is.
- Gyertek! - A zakót te választottad?
- Tetszik? - Igen.
BELBIZTONSÁGI MINISZTÉRIUM
Jó reggelt!
- Miben segíthetek? - Begoña Sánchez vagyok,
- állami felügyelő. - Egyes iroda.
Hogyan?
Informátorok, egyes iroda.
- Jó reggelt! Szabad? - Jöjjön!
Jó reggelt!
Azért jöttem, mert talán segíthetek.
- Halljuk! - Ismerek valakit, akik köröznek.
Szerintem ő a szomszédom lánya.
Megadhatom a címét.
Álvaro, az a pénz kanapékra, meg cipőpasztára kell, ugye? Na meg…
Mutasd meg az úrnőnek!
Nem, ne gyere ezzel! Komolyan beszélek.
Ráadásul pont te mondod? Értem én, mire akarsz kilyukadni.
Világos, újra feláldozzuk a beruházásokat a növekedés érdekében.
Jó, és utána? Mi lesz utána? Világosíts fel minket!
- Te, nagy guru! - Megszorítások.
Az egyetlen, erkölcsileg védhető álláspont,
ha keményen dolgozunk azért, hogy minden polgárnak jusson annyi,
- ami elég a megélhetéshez. - Jó.
És honnan tudjuk, mennyi az elég? A nincstelenek élete egy hajszálon függ.
Ők már megszokták. Az embereknek nem hiányzik az, amit nem ismernek.
- De kérlek… - Igazam van. Ne légy dühös!
- Egy pillanat! - Igen?
Szerintem egyetlen erkölcsös dolgot tehetünk:
ha megkérdezzük őket.
Például téged.
Mi tesz boldoggá?
- Nem kell felelned. - De igen, tudnunk kell!
Mi kell, hogy boldog légy?
- Gondolom ugyanaz, mint önnek, uram. - Ezt nem hinném.
- Ez egy jó válasz volt. - Elnézést, uram!
Egy rendőrtiszt keresi önt.
Rendben. Már vártam. Enrique!
Jöjjön be, kérem!
Üdv! Hogy van?
Bemutatom Enrique Jiménezt,
aki a Belbiztonsági Minisztérium új vezetője.
- Jó estét! - Jó estét!
Jiménez őrnagy nyomoz barátunk, Mérida őrnagy halálának ügyében.
- Elnézést a zavarásért. - Nem zavar. Örülünk, hogy itt van.
- Leül? - Talán máskor, szolgálatban vagyok.
- De köszönöm. - Jó hírei vannak?
Azt hiszem, igen. Beszélnem kell a miniszter úrral.
- Elnézést. - Persze.
Menjünk az irodámba!
Menj az urakkal, és vigyél nekik valamit enni és inni!
Hallottad?
Igen. Elnézést, asszonyom.
Ez az előzetes jelentés.
Minden ott van.
Jöjjön csak!
Mérida őrnagy az elnök bizalmasa volt.
Politikai merénylet volt, vagy személyes okból ölték meg?
Még nem egyértelmű.
A jó hír az, hogy letartóztattuk valakit. Egy lányt, aki a saját testét árulta.
Tölthetek valamit?
Nem, köszönöm.
- Uram? - Bort, köszönöm.
És ez a lány a tettes?
- A prostituált? - Nem.
Ő szemtanú.
Biztosan lesz még letartóztatás.
Elnézést.
- Hozok egy újat. - Semmi baj.
Egy pillanat.
Nézzen rám!
Kérem.
Olyan ismerősnek tűnik.
- Nem találkoztunk már? - Nem hinném, uram.
Letartóztatja a szobalányt, őrnagy?
Remélem, nem.
Ő egy barátom lánya. Már ezer éve ismerem.
Akkor biztosan tévedtem.
Mi a neve?
Sara.
Elnézést, ha megijesztettem.
Elnézést!
Nem tartom fel tovább, miniszter úr.
Korábban nem tudtam köszönni.
Te nem emlékszel, de gyerekként már láttalak. A húgodat is.
Anyád szemeit örökölted.
Pakolj itt össze, és csukd be az ajtót!
Rendben.
Szedd le az asztalt! Már kimentek a kertbe.
Igenis, Rosa.
Szia!
- Szia! - Szia!
- Hát te ki vagy? - Sergio.
Szia, Sergio! Nem tudod véletlenül, kié ez az autó?
Az enyém.
Ezzel a gombbal kell gyorsítani,
- és ezzel megállítani. - Értem. Elképesztő autód van.
Játszol velem?
Szeretnék, de most sajnos nem lehet.
Nem engedik, mert dolgozom.
Hát jó.
Figyelj!
Ígérem, legközelebb versenyzünk vele egyet.
De készülj a vereségre, mert én csúcs vagyok.
- Biztos én nyerek. - Majd meglátjuk.
Most menj!
Nahát, ez gyors volt, Álvaro! Mindenben így kapkod, Laura?
Egyre jobban.
Máris megyek. Tökéletes.
- Mi az? Elmész? - A Kutatóközpontból hívtak.
Istenem!
A feleségem a végén felfedezi a vírus ellenszerét.
- Még ma este. - Abban biztos lehetsz!
- Már embereken is tesztelheted? - Csak tengerimalacokon.
Laura, elmondanád te is Danielának, milyen szép?
Remekül fest, de szerinte ez a ruha nem illik hozzá.
De kérlek…
Daniela!
Mi van veled?
Csendes vagy.
Kedveled azt a fickót? Az új parancsnokot?
- Közömbös számomra. - Én egyáltalán nem kedvelem.
Meg fogja találni Mérida gyilkosát. Talán ő a legjobb rendőrünk.
Ha csak rendőr lenne… De ő egy politikai megbízott, Luis.
A rendőrség és a hadsereg erősebb, mint valaha.
Azért adunk neki hatalmat, hogy megvédjenek minket.
Igen.
De ha értünk jönnek majd, minket ki véd meg?
- Csak nem politizáltok? - Nem.
- Dehogyis. - Egyáltalán nem.
- Gyere, keressük meg a keresztgyerekeid! - Jó.
Nézd, virágzó közösségünk van…
Furának tűnhet, de nem is hinnétek, mennyien próbálnak meg lopni.
- Nem vagyunk tolvajok. - Ők sem azok.
Csak éhesek.
A mai béretek.
Jó éjt, Rai!
De…
Mi van a papírokkal?
Nem vettek fel?
Ez az úrnőtől függ.
Daniela!
- Hozd a kesztyűmet! - Akkor megkérdezem.
- Mégis mit képzelsz, ki vagy te? - Asszonyom!
- Gyere ide! Mit képzelsz magadról? - Asszonyom!
- Hová igyekszel? - Az úrnővel beszélnék.
- Bocsánat, asszonyom! - Semmi baj. Hallgatom.
Nem akarok erőszakoskodni, de tudnom kell, felvesz-e minket, asszonyom.
Szerződés nélkül nem adják vissza a lányunk.
Csak a próbaidő után szerződünk.
- Erre gondoltál? - Köszönöm.
Hallgasson meg, kérem!
Sergio megkedvelte.
Látta, hogy jó anya.
Nem az enyém, de mintha az lenne.
Daniela, készítsd el a papírokat…
a regisztrációhoz, holnapra!
Visszakapják a lányukat.
- Köszönöm. - Menjünk!
- Segítsek? - Igen, drágám.
Ebben a ruhában nem könnyű.
- A tűsarok kikészít. - Ne mondd ezt!
Viszlát!
Jöjjenek velem, kérem! Rosa, segítenél?
Persze.
- Alá kell írniuk. - Igen.
Köszönöm.
Hugo, el kell mondanom valamit.
Később.
- Menjünk! - Jó.
ORVOSI KUTATÓKÖZPONT
- Jó estét, Alma! - Jó estét, Tomás!
- Ez a dózis hatott? - Ezt még korai lenne kijelenteni.
- Bár eddig minden eredmény biztató. - Remek.
Jól van, még egy kicsit.
Rajta!
Reggelre jelentést akarok a végleges eredményekről, Tomás.
Természetesen, Alma. Megkapja.
Most már biztos jobban érzed magad. Jobban is festesz.
Szia, Jorge!
- Jó estét, asszonyom! - Jó estét!
Szia, kis manó!
Hogy érzed magad?
Ne félj, hercegnő! Ez semmiség.
Pihenjetek, drágáim!
Holnapra sokkal jobban lesztek.
Mi ez?
Tilos minden személyes holmi.
Kérem!
Tudod, mit? Majd én megőrzöm neked.
- Visszakapom, mikor elmegyek? - Persze.
Megígérem.
Most pihenj!
Rajta!
Holnap jobb lesz.
Vigyázok rá.
Pihenj!
Jó éjt, hercegnő!
Ez volt az utolsó alkalom.
Tudja, mi a teendő.
Saját biztonságuk érdekében igazolványukat tartsák jól látható helyen,
és kérésre mutassák fel a rendőröknek!
- El akartam mondani neked… - Nem szükséges. Tényleg.
Valamit muszáj tudnod, Hugo.
El kell hagynom Madridot, amint lehet.
Carlos vár az M40-es régi alagútjánál.
Julia…
Mondd, hogy ennek nincs köze a gyilkossághoz!
Bántalmazott egy kislányt.
Csak odakeveredtem, de nem hagyhattam…
- Látnod kellett volna! - Képzelem.
Azt tetted, amit kellett. Tudom.
Visszaadják Martát?
Persze, hisz megvan a papír.
- Kénytelenek. - Igen.
Szívességet kérnék.
Igen?
Viseld gondját anyámnak!
Aggódom érte, főleg Sara halála miatt.
- Ne aggódj! Rendben lesz. - Jó.
Ha tudja, hogy te jól vagy.
Julia…
Nem felejtem el, amit értem tettél.
Soha.
Vigyázz magadra!
Te is.
Saját biztonságuk érdekében arra kérjük polgárainkat,
hogy térjenek haza otthonaikba.
- Kinyitni! - Nyissa ki!
Nyissa ki az ajtót!
Kinyitni!
Állj! Megállni!
- Földre! - Megállni!
- Örülök, hogy végre láthatom. - Őrnagy! Állok rendelkezésére.
Erre!
Jiménez őrnagy, először is, hadd gratuláljak
a bűnügy gyors megoldásához.
Köszönöm, de nem csak az enyém az érdem.
Dicséret illeti a Belbiztonsági Minisztériumot,
és a békés, őszinte polgárokat,
akik a társadalom többségét alkotják.
Meg is ragadnám ezt az alkalmat, hogy üzenjek nekik.
A belbiztonságért felelős új főparancsnok vagyok.
Fontos híreket szeretnék megosztani.
Mérida őrnagy gyilkosát agyonlőttük a fővárosból való menekülés közben.
Még egyszer köszönetet mondok
az Új Spanyolország rendőrségének,
rendkívüli nyomozó munkájukért.
Hoppá! Na nézd csak, ezt elejtetted.
Szerencsére itt vagyunk, hogy felvegyük.
Ne lőjetek!
Ez egy példaértékű nyomozás volt,
rendkívül hatékony,
és igen gyors.
Nehéz időket élünk.
Nem engedhetjük meg magunknak,
hogy ellenségeink gyengének lássanak.
De önök nyugodtan alhatnak.
Mi továbbra is garantáljuk a jólétet és biztonságot mindenki számára.
Az időseknek,
a családoknak…
- Helló! - Jó estét!
a kevésbé szerencséseknek.
Az ország minden jó polgárának.
Emilia, ezt nézd meg!
Megteszünk mindent, ami hatalmunkban áll,
hogy népünk békében és nyugalomban élhessen.
Nyugodtak lehetnek,
mert ellenségeinkre kizárólag a biztos vereség vár.
Mennyi az idő?
Tizenegy óra múlt.
Ma este késnek.
Nem fogunk habozni,
ha meg kell akadályoznunk, hogy bárki, szó szerint bárki,
kárt tehessen országunk nehezen elért stabilitásában.
Futás!
Meneküljetek!
Jó éjt!
És ne feledjék:
a jövő a miénk.
Enrique Jiménez letartóztatta a terroristát,
aki végzett Mérida őrnaggyal.
A szemétláda!
- Állj! - Ne lőjetek!
Lássam a kezeit!
Ezek különleges gyerekek.
Az unokahúgomat akarom.
Jöjjön el hozzám ma délután! Rendben?
Nyugi, megoldom.
Nem tudom, mi lenne velünk a rendszer nélkül.
- Ez mi? - Megláttam és felvettem.
Itt kevesebbért is kivégeznek.
A város élhető és biztonságos, de persze csak annak, aki nem kerül bajba.
Ébresztő!
Nem kellenek állatkísérletek, se antigén. A gyerekek a megoldás.
- Nagyobb dózist nem bírnak ki. - A kutatás kockázatokkal jár.
Lenyomlak, bármilyen nagymenő vagy.
Van egy lányom, és apaként nem hátrálhatok meg ilyen faszok előtt.
Angyalkáim!
A feliratot fordította: Kisházi Viktória