NETFLIX PREDSTAVLJA
Zašto toga više nema?
Marta zna za svjetski rat.
Ima bolesti koje ne znamo izliječiti.
I planet se veoma razbolio. Ljudi su se bojali
i htjeli su snažne vlade, ali one su nam oduzele slobodu.
Ali vratit ćemo je.
Opa! Izgledaš isto kao mama.
-Iste su. -Mama mi ju je dala
kad mi je stavila ovo.
-Kako je? -Vrlo je zdrava.
-Majka joj je spasila život. -U zamjenu za svoj.
Marta Mújica, deset godina.
-Striče! -Kamo ćeš?
-Vode je. -Tata!
Marta!
Ubit će nas!
Odveli su je u koloniju dok ti i žena ne dobijete posao.
Trebam uslugu.
Rekao sam ženi da smo bili prijatelji.
Bili smo.
Ali više nismo.
Reci mu da dođe u 7 h. Imat će propusnicu na Zidu.
Ubila sam čovjeka. Vojnika.
Pusti je!
-Kako se zoveš? -Sol.
Sol, idemo odavde.
Hugo Mújica. Niste znali da trebamo par?
Moja će žena izmijeniti planove.
Moraš otići, Julia. Idem s tobom.
Zašto nemamo rezultate?
Jer si kukavica. Rekla sam da povećaš dozu.
Ta su posebna djeca naša zadnja nada.
-Ovuda. -Bježite!
Hajde!
Stanite! Na pod!
Bako!
Našli su me.
Van!
Hajde! Stoj!
Moramo skriti malu.
Čisto!
Malena.
Što je?
Ruke uvis, gospođo.
Slušajte me, molim vas.
-Skrijmo se. Brzo. -Siromašni smo, ali dobri ljudi.
-Ja sam skrbnica djevojčica. -Kurva je unutra?
Nije kurva.
Ona je djevojčica i uči za krojačicu.
Nemamo novca.
A onaj gospodin, vojnik...
Poznajete ga?
Jasno.
Dolazi ovamo po djevojčice.
Pokušava biti ljubazan.
Ali ne brinite se.
Mi nećemo ništa reći, bez brige.
Dosta.
Bako!
BEZ STRAHA
GRADI BUDUĆNOST
SJETI SE KIŠE
SMIJ IM SE
SJEĆANJEM PROTIV ZIDA
PRAVA SE ZASLUŽUJU
Nabavio si benzin?
Idemo motorom.
Motorom?
Na jug, gdje je manje kontrola. Stići ćemo do Cádiza popodne.
-Kako do Cádiza? -Odande ćemo prijeći tjesnac.
Carlos, nije li sigurnije da idemo večeras?
Da, ali moj kontakt želi prijeći prije mraka.
Tko je?
Kvragu, to je Hugo.
-Hugo... -Julia.
Sarin muž.
-Je li sve u redu? -Da.
Moj dečko Carlos.
Drago mi je.
-Što radiš ovdje? -Imam problem.
Jučer su odveli Martu.
-Kako, odveli Martu? -Da, na prijavama.
Čini se da uzimaju djecu nezaposlenim roditeljima.
Ne znam, to je neki novi zakon.
Čekaj.
-Jesi li dobro? -Jesam.
-Mogu li ti pomoći? -Ne.
Tvoja mi je majka našla posao.
-Dobro. -U Sektoru 1.
-Počinjem večeras. -Odlično.
Ali...
postoji problem.
Posao je za bračni par.
-Par? -Da.
Dobio sam propusnice za kontrole.
Ne mogu ići sam.
Hugo i Sara?
Da.
Želiš da glumim Saru?
Samo dan-dva.
Da potpišu ugovor i vratim Martu.
-Poslije ću vidjeti. -Ne može.
Oprosti, ne govorim tebi.
-Slušaj... -Što?
Mi odlazimo sada.
Imamo velik problem i moramo ići.
Važniji od tvoje nećakinje?
-Jebemu, Hugo. -Dođi ovamo.
Julia.
-Carlos, čuj. -Nema vremena.
Bilo je teško ovo srediti.
Ljudi riskiraju živote zbog nas.
Imamo dogovor, moramo ići.
Ako ga žele, dat će mu posao bez žene.
Dobro.
Ja ću mu reći. I smiri se.
Ima li nešto što mi ne govoriš?
Izvoli.
Žao mi je, ali ne mogu.
Julia.
Žao mi je.
Sretno.
Carlos.
-A da mu kažemo... -Ugrozila bi ga.
I cijelu svoju obitelj.
Idemo, molim te.
Dobro jutro!
Na noge lagane!
Odjenite uniforme.
Ako zakasnite, ostat ćete bez doručka.
Kako je? Odlično.
Odlično. Ovdje smo skoro gotovi.
Kad budete spremni, stanite u vrstu.
Prvo ćemo u kupaonicu, a onda u blagovaonicu. Idemo.
Spori ste jutros. Treba oprati lice i ruke.
Marta!
Vidi, vidi.
Nisam to očekivala od djevojčice kao ti.
Još ne znaš staviti maramu? A tako je lako.
Vrlo je lako. Samo navučeš.
Provučeš kosu i podigneš.
Odlično. Vidiš?
Brzo, stanite oboje u vrstu.
Hvala. Bila je mamina.
Nismo trebali doći u Madrid. Ovo je jebeni pakao!
-Álex, prestani udarati stvari. -Nisi ti kriv.
Ova je prokleta vlada kriva.
To je...
Bilo je to jedino što je tražila. Znaš?
Što?
Sara.
Tražila je samo da pazim na Martu.
I obećao sam da ću je štititi životom.
A izgubio sam je.
Naći ćemo je.
-Obećavam. -Da? Kako?
Što da radim?
Najgore je što ne znam što bih.
Sjećaš se kad je tata umro?
Naravno.
Već smo bili u krevetu.
Pravio sam se da spavam. Bojao sam se.
Ne znam kako, ali znao si.
Rekao si: „Spavaj. Sve će biti u redu.
Znam što ćemo.“
Nisam odgovorio.
Nisam znao kakav plan imaš, ali vjerovao sam ti.
I spavao sam kao klada.
Jer uvijek si znao što treba, dovraga.
Zato mi sad reci što treba i kako ćemo to riješiti.
Jer znaš to, dovraga.
Duboko u duši.
Prijeći ću taj jebeni Zid i dobiti taj posao.
Uvjerit ću obitelj da me zaposle samoga.
A ti ćeš ići u registar i saznati gdje je Marta.
A kad saznamo, idemo je tražiti.
I vratit ćemo se u Asturiju, nas troje.
To ćemo napraviti.
-Gladna sam. -Poslije doručkujemo.
Poslije čega?
Ondje te upiknu.
Počet ćemo. Héctor, dođi sa mnom.
Katkad povraćaš i malo se umoriš,
ali daju ti jogurt.
Reci mi.
Jesi li ubola bojnika Méridu?
-Ne sjećam se. -Ne sjećaš se?
Sol.
Koliko će tvoja sestrica izdržati sama?
Ni to ne znaš.
Da vidimo.
Ti si jedino što ima na svijetu.
A ovdje si.
Tko je bio s tobom te večeri?
Što su ti napravili?
Možeš li hodati?
Izvući ću te odavde.
Da.
-Da? -Pomoći ću vam.
Odlično.
Stani.
-Što? -Stani, Carlos.
-Što? -Zaustavi motor!
Mama?
Da?
-Došla si. -Da.
Trebam tvoju pomoć.
Popij.
Pij.
Navarro, pripremi njezino puštanje...
za pola sata?
-Pola sata. -U redu.
Poveselila si se?
Sad pokušaj još jedanput.
Kakvu je kosu imala djevojka koja ti je pomogla?
Dugu poput tvoje?
-Da. -Da?
Odlično.
Imala je puno pletenica.
Što je to nosila?
Zelenu suknju. Bar mislim.
Tu sam joj ja dala.
-Da? -Da.
U ormaru je. Ostavila ju je u zadnjem posjetu.
Imaš li je ovdje?
Jasno. Pokazat ću ti je.
Oprostite. Samo na sekundu.
-Čekajte. -Odmah ću.
-Da, ali... -Oprostite.
-Moraš stati u red kao svi. -Sjećaš se mene?
-Da. Jučer si bio ovdje. -Da.
Možemo li razgovarati načas?
Oprosti, možeš li me zamijeniti na pet minuta?
Hvala.
Bit ćemo brzi. Oprostite.
Sjećaš li se djevojčice sa mnom?
Malena, prljavo plave kose, s kapom.
Analizirali ste joj krv.
Marta. Zove se Marta Mújica.
-Ne sjećam se. Mnogo vas je. -Odveli su je u koloniju.
Imala je sreće. Pazit će je dok ne nađete posao.
Samo želim znati gdje je.
Želimo se vratiti u selo čim nam je vrate.
-Ne znam ništa i imam posla. -Samo adresa.
-Javit će vam već. -Neću stati.
Nikada. Shvaćaš?
Vraćat ću se sutra, prekosutra, koliko treba.
Nemam boljeg posla u ovom usranom gradu.
-Tiše. -Reci mi gdje je, molim te.
Napravit ću što mogu da saznam koju su joj koloniju dodijelili.
Ali ništa ne obećavam.
Živimo za tu djevojčicu.
Shvaćaš, zar ne?
Vrati se sutra.
Hvala.
-Kako se ono zoveš? -Álex. Odnosno Alejandro Mújica.
Mújica...
Da. Rođak jednog djeteta
previše zapitkuje.
-Begoña, dobar dan. -'Dan, Emilia.
Ne želim te gnjaviti.
Nikad ne gnjaviš. Znaš to.
Moram razgovarati s tobom.
-Ali ne želim da se brineš. -Reci, postajem nervozna.
Je li tvoja kći Julia tu?
-Julia ne. Zašto? -Tko je, mama?
Begoña.
Dobar dan, Begoña.
Sara?
-Kako si, draga? -Dobro.
-Dugo te nisam vidjela. -Istina.
Čula sam za tvoju kćer. Ali ništa se ti ne brini,
-sigurna sam da je dobro. -Da, sigurno je dobro čuvaju.
Došla sam pitati za tvoju sestru.
Julia je otišla na put.
-A maloprije sam je vidjela! -Došla se pozdraviti.
Dobro. Onda ću doći drugi dan.
Jasno. Reći ću joj da je tražiš.
Begoña, što je bilo?
Ništa, glupost.
-Bilo mi je drago, malena. -I meni.
Doviđenja, Begoña.
Doviđenja.
TRAŽI SE
Gume!
-Idemo. -Gume, kao nove!
Jeftine gume!
Što radiš, Carlos?
Što je?
-Uhitili su je. -Što?
-Koga? -Djevojku kojoj si pomogla.
-Jebote. -Ispituju je.
Sranje!
-Ne mogu vjerovati. -Ti si sljedeća.
Večeras ide prijevoz. Sigurnije je nego da putujemo sami.
Večeras ili nikad.
-To nam je jedina šansa. -Dobro.
Kad odeš s posla i prijeđeš Zid, dođi ovamo.
-Kod starih tunela M-40. -Da vidim.
U 23 h.
Može?
Može.
Sad idi pomoći onom tipu da vrati kćer.
Ali večeras polazimo.
-Lijepa si. -Šuti.
Kao redovnica.
Šuti.
-Hvala. -U 23 h.
Sljedeći. Brzo!
Zbog vašeg zdravlja i sigurnosti ulaz je strogo zabranjen
bolesnima, osobama bez isprava i neprimjereno odjevenima.
Idemo!
Požurite se.
-Imate li što metalno? -Ne.
-Nešto organsko ili neprijavljeno? -Ne, ništa.
Ova je propusnica za par.
Moja žena nije mogla sad doći. Doći će poslije.
-Onda ne možete proći. Sa strane. -Slušajte, čekaju me.
-Radim u kući ministra. -Rekao sam, sa strane.
Čujte, i vi ste sigurno otac. Molim vas!
Miči se!
Hugo!
Hugo! Oprostite.
Propustite me, molim.
Oprostite. Hugo!
Oprosti, dušo. Jako kasnim.
Oprostite.
Izvolite.
TRAŽI SE
...stopa zločina u glavnom gradu i dalje pada.
Najniža je u zadnjih deset godina.
Iako u nekim zonama u Sektoru 2
i dalje ima zločina i nasilja,
uskoro će se i ondje iskorijeniti...
-Nemojte da se ponovi. -Hvala.
Da, mnogo hvala.
Zbog vlastite sigurnosti držite propusnicu
i osobne isprave gdje ih policija može vidjeti.
Raščistite zonu!
Nastavite hodati!
Što kažeš, Hugo?
-Smijem li? -Smiješ.
Bolje je ovako.
Više je voljela raspustiti kosu.
-Moram se vratiti do 23 h. -Jasno.
-Otkud im toliko vode? -Iz mora.
Desaliniziraju je.
Ovi seronje nemaju iste probleme kao mi.
Zar ne?
Sljedeća postaja: Zona C-2.
-Uđite. -Hvala.
Poslužite samo srca artičoka, molim.
-Samo srca. -Da, gospođo.
Carlos, cvijeće mora biti savršeno.
Još malo origana za dubinu okusa.
-Dobro pazi. -Da, gđo Rosa.
-Celer, molim. -Rosa.
Samo čas. Lišće celera stavi za ukras u juhu.
U redu.
Dobar dan.
-Bio sam jučer. Sjećate se? -Kako ne. Par.
Obično ja biram osoblje.
Gospođa je zahtjevna i ljudi bi ubili za ovaj posao.
Nadam se da vas neću morati danas otpustiti.
Bez brige, bit ćete zadovoljni. Vrlo nam je važan ovaj posao.
Sad se idite istuširati i odjenite uniforme.
-Imate pet minuta. -Dezinficirali su nas.
Sprej na Zidu samo je za odjeću.
Izribajte prljavštinu iz Sektora 2 i odjenite uniforme.
Doći ću vas provjeriti.
Manuela, odvedi ih u kupaonicu.
Odmah.
-Idemo! -Dođite sa mnom.
Ovdje su sapuni i ručnici. Ovo su uniforme.
Rosa je dobra žena.
-Laje, ali ne grize. -Manuela!
Stižem!
Požurite se.
-Izgledat ćeš elegantno. -Kao i ti...
Majko mila.
Hajdemo.
Što ti je to na leđima?
Što je bilo?
Pala sam.
Gadan pad.
Ništa ozbiljno.
Hajdemo.
Čovječe.
Zaboravila sam kako tuširanje godi.
Ne mogu vjerovati.
Pića idu ovamo.
Prvo čaše, onda boce. Nikad zajedno.
U redu.
Manuela!
Da, gospođo?
Dođite bliže, molim.
-Hugo Mújica? -Tako je, gospođo.
-A ovo je... -Sara.
-Njegova supruga. -Da.
Dobro vam stoje uniforme.
-Mama. -Kćeri, da te vidim.
Prekrasna si. Da vidim.
Obuci pete. Neće te ugristi.
U njima hodam kao da šepam.
Ministrova si kći i imamo goste.
-Bez pogovora. To je norma. -Norma samo za žene.
Da oni moraju nositi pete, riješili bi se norme.
Hajde, obuci pete.
Želite li što drugo, gospođo?
Je li sve spremno za goste?
-Jest. -Divno.
Oprostite.
Htio bih znati kad možemo potpisati ugovor.
Molim?
Jučer, na prijavama,
odveli su moju... Našu kćer.
Bez tih papira neće nam je vratiti.
I hvala vam unaprijed.
Dobro.
Idemo u blagovaonicu.
Idemo.
Jesi li poludio?
Gospođi se ne obraćaš.
Bome nećete dugo potrajati. Majko mila.
To nije bio bordel, tata.
To je bio klub u koji se ljudi dolaze zabavljati.
S kurvama.
-Nema drugog načina za zabavu? -Pa nema ih mnogo.
Što god mislio, bio sam ondje
jer se trebam družiti s određenim ljudima.
Ma jasno.
Ali tvoj je marketinški potez završio
s mrtvacem sa spuštenim hlačama.
Žao mi je. Nisam htio uvlačiti tvoje ime u to.
Ali jesi.
Ovdje ste. Tražila sam vas.
-Svađali ste se? -Ne, dušo. Sve je u redu.
Mama, prekrasna si.
I ti, sestrice.
I tako visoka!
Smetam li?
Álvaro! Nikad ne smetaš! Dio si obitelji.
Uranili smo da izbjegnemo kontrole.
-Bok. -Kako si?
Dobro.
Šokiran sam zbog bojnika Méride.
Jadnik.
-Kako ste vi? -Odlično.
-Piće? -Molim te.
Idi po piće za kuma.
Kako idu naši vanjski poslovi, ministre?
Uvijek gore od zdravstva.
Znaš da ti je muž vladina zvijezda.
Ja sam samo satelit.
-Gluposti. -Alma!
-Laura, kako si? -Hvala.
-Nisam lijepa kao ti. -Da te vidim.
-Prekrasna si. -A tek ti.
-Uđite. -Sam si odabrao sako?
-Sviđa ti se? -Da.
SIGURNOSNA AGENCIJA DGS
Dobro jutro.
-Izvolite. -Ja sam Begoña Sánchez,
-vladina pomoćnica. -Ured 1.
Molim?
Ured 1 je za doušnike.
Dobar dan. Smijem li?
Uđite.
Dobar dan.
Došla sam jer mislim da vam mogu pomoći.
Recite.
Znam koga tražite.
Mislim da je to susjedina kći.
Mogu vam dati adresu.
Álvaro, ti trebaš budžet za kanapee,
za malo paste za cipele.
Pokaži gospođi.
Nemoj tako, ozbiljan sam.
I baš mi ti to govoriš. Jasno mi je što želiš reći.
Jasno je da ćemo opet žrtvovati ulaganja za rast.
U redu. A što onda?
Što? Prosvijetli nas.
-Ti si guru. -Štednja.
Jedino što možemo moralno opravdati
nastojanje je da svaki građanin ima barem dovoljno da preživi.
U redu.
Kako ćemo znati koliko je dovoljno?
Jer oni koji nemaju ništa žive na rubu.
Navikli su na to.
Ljudima ne fali ono što nikad nisu imali.
-Dobro, molim te... -Imam pravo. Ne ljuti se.
Samo trenutak!
-Trenutak! -Molim vas.
Ja vjerujem da je jedino moralno
pitati njih.
Vi, na primjer.
Što trebate za sreću?
-Ne morate odgovoriti. -Ali želimo znati.
Što vi trebate za sreću?
-Pa valjda isto što i vi. -Ne bih rekao, ljepotice.
-To je dobar odgovor. -Oprostite, gospodine.
Ovdje je policajac koji vas traži.
Da.
Očekivao sam ga. Enrique!
Uđi, molim te.
Dobro došao.
Ovo je Enrique Jiménez,
novi šef Sigurnosne agencije.
-Dobra večer. -Dobra večer.
Bojnik istražuje ubojstvo našeg prijatelja Méride.
-Žao mi je što prekidam. -Nipošto. Drago nam je.
-Pridružite nam se. -Na dužnosti sam.
-Možda drugi put. -Imate li dobre vijesti?
Mislim da imam.
-Zato trebam ministra. -Ispričajte nas.
-Izvolite. -Idemo u moj ured.
Vi. Idite s gospodom i poslužite im hranu i pića.
Niste čuli?
Jesam. Oprostite, gospođo.
Preliminarni izvještaj.
Sve je ovdje.
Naprijed.
Bojnik Mérida bio je vrlo blizak predsjedniku.
Je li zločin bio politički ili su ga ubili iz osobnih razloga?
Još nije jasno.
Ali imamo prvu uhićenicu.
Jadnu djevojku koja se prostituirala.
Želite li piće?
Ne, hvala.
-Gospodine? -Malo vina.
Je li ta djevojka kriva?
-Prostitutka? -Ne.
Ali sve je vidjela.
Uskoro ćemo imati više uhićenika.
Oprostite.
-Idem po svježe. -Nema problema.
Samo malo.
Pogledaj me.
Molim.
Tvoje mi je lice poznato.
-Nismo se već vidjeli? -Sumnjam, gospodine.
Uhitit ćete našu služavku, bojniče?
Nadam se da ne.
Kći je dobre prijateljice. Znam je odmalena.
Mora da sam se onda prevario.
Ime?
Sara.
Oprosti na prepadu, Sara.
Oprostite.
Neću vas dulje zadržavati, ministre.
Nisam te mogao prije pozdraviti.
Ne sjećaš se, ali znao sam te kad si bila mala.
I tvoju sestru.
Imaš majčine oči.
Pokupi ovo i zatvori vrata.
Jasno.
Odnesi ovo i pospremi stol. Izašli su u vrt.
Jasno, Rosa.
Bok.
-Tko si ti? -Sergio.
Bok, Sergio. Znaš li možda čiji je ovo auto?
Moj je.
Pritisneš ovo da ubrza...
-a ovo da stane. -Sjajno.
-Baš fora autić. -Želiš li se igrati?
Rado, ali ne mogu sada.
Ne daju mi jer radim.
Pa dobro.
Hej.
Obećavam da ćemo se sljedeći put utrkivati autićima.
Pripremi se na poraz jer sam nepobjediva.
Ja ću pobijediti.
Vidjet ćemo.
Hajde sad.
Álvaro, ne gubiš vrijeme.
Je li takav uvijek, Laura?
I gori.
Odmah se vraćam. Odlično.
Kako? Odlaziš?
-Zovu iz CMI-ja. -Zaboga!
Moja će žena na kraju otkriti cjepivo protiv virusa.
-Večeras! -Nego što.
Daju li već da testirate na ljudima?
Samo na zamorcima.
Laura, reci Danieli da je lijepa.
Haljina joj savršeno pristaje. Ona je uvjerena da joj ne stoji.
Ma molim te...
Daniela.
Što ti je?
Vrlo si tih.
Sviđa ti se taj tip? Novi bojnik?
-Nisam ni za ni protiv. -Uopće mi se ne sviđa.
Uskoro će riješiti Méridino ubojstvo.
Najbolji je policajac kojeg imamo.
Da se bar drži policijskog posla, ali pretendira na politiku, Luis.
Policija i vojska imaju sve više moći.
Dajemo im moć da nas mogu štititi.
Da.
Ali kad dođu po nas, tko će nas zaštititi od njih?
-Ne govorite valjda o politici? -Ne.
-Ma ne. -Nipošto.
-Idemo posjetiti tvoju kumčad. -Idemo.
Vidi, imamo cvjetno vijeće.
Možda vam se čini čudno,
ali ne znate koliko je ljudi pokušalo nešto uzeti.
Nismo lopovi.
Ni drugi nisu bili, ali ljudi su gladni.
Dnevnica.
Vidimo se, Rai.
Ali...
Ovdje nema dokumenata.
Neće nas zaposliti?
To vam ona mora reći.
Daniela!
-Donesi mi rukavice! -Idemo razgovarati s njom.
-Što si to umišljate? -Gospođo.
Dolazite ovamo! Što si to umišljate?
-Gospođo. -Kamo si krenuo?
-Samo želim razgovarati. -Oprostite!
U redu je, Rosa. Pusti ih.
Oprostite što inzistiram, ali moram znati hoćete li nam dati posao.
Bez ugovora ne možemo vratiti kćer.
Ne sklapam ugovore bez probnog roka.
-Ove, mama? -Da. Hvala, kćeri.
Slušajte, molim vas...
Sergiju si se svidjela.
Vidio je da si dobra mama.
Nije moj sin, ali kao da jest.
Daniela, pripremi papire.
Sutra ih predajte na prijavama.
Uskoro ćete dobiti kćer.
-Hvala, zaista. -Idemo, Rai.
-Da ti pomognem? -Da, hvala.
Pazi na haljinu.
-Pete me ubijaju. -Ne govori to.
Bok.
Dođite sa mnom. Rosa, možeš li mi pomoći?
Naravno.
-Trebam vaše potpise. -Jasno.
Hvala ti.
Hugo, moram ti nešto reći.
Poslije.
-Idemo sad. -Dobro.
CMI - CENTAR ZA MEDICINSKA ISTRAŽIVANJA
-Dobra večer, Alma. -'Večer, Tomás.
Je li doza uspjela?
Još je rano.
-Zasad su rezultati pozitivni. -Odlično.
Tako, tako. Još malo.
Hajde.
Ujutro želim izvješće s konačnim rezultatima.
U redu, Alma. Dobit ćeš ga.
Sad će ti biti bolje. Vidiš? Već bolje izgledaš.
Bok, Jorge.
-'Večer, ravnateljice. -Dobra večer.
Bok, ljepotane.
Kako si?
Kako se osjećaš?
Ne boj se, princezo. Nije to ništa.
Laku noć, anđelu.
Sutra će ti biti mnogo bolje.
Što je ovo?
Osobni su predmeti zabranjeni.
Molim vas!
Molim vas.
Ovako ćemo.
Ja ću ti je čuvati.
-Hoću li je dobiti kad odem? -Naravno da hoćeš.
Sigurno.
Sad spavaj.
Hajde.
Sutra će sve biti bolje.
Ja ću je čuvati.
Spavaj.
Laku noć, princezo.
Ovo je zadnji put.
Znaš što trebaš.
Zbog svoje sigurnosti držite propusnicu
i isprave na mjestu gdje ih policija može vidjeti.
-Htjela sam ti reći... -Ne moraš ništa reći.
Zaista.
Ali želim da nešto znaš, Hugo.
Moram napustiti Madrid, što prije.
Carlos me čeka kraj starih tunela ceste M-40.
Julia.
Reci mi da to nema veze s ubijenim tipom.
Zlostavljao je maloljetnicu.
Zatekla sam to i nisam mogla ignorirati.
-Da si vidio... -Mogu zamisliti.
Siguran sam da si morala.
Hoće li ti vratiti malu?
Naravno da hoće. Imam papire.
-Moraju. -Da.
Trebam uslugu.
Reci.
Čuvaj moju majku.
-Brinem se, nakon Sare... -Ne brini se, bit će dobro.
Kad čuje da si ti dobro.
Julia.
Neću zaboraviti što si učinila za mene.
Nikada.
Čuvaj se.
I ti.
Zbog sigurnosti mole se građani da se mirno upute kućama.
Otvorite vrata!
Otvarajte!
Stoj! Stani!
-Čast nam je što ste napokon došli. -Bojniče.
-Kad želite. -Molim vas.
Bojniče Jiménez, prvo bih vam htjela čestitati
što ste tako brzo riješili slučaj.
Hvala, ali zasluge nisu samo moje.
Dijelim ih sa Sigurnosnom agencijom i s poštenim i miroljubivim ljudima
koji čine većinu u ovoj zemlji.
Htio bih iskoristiti priliku da njima pošaljem poruku.
Obraćam vam se kao novi šef Sigurnosne službe.
Imam važnu vijest za vas.
Ubojica bojnika Méride ustrijeljen je
u pokušaju bijega iz grada.
Zahvaljujem se opet sigurnosnim snagama Nove Španjolske
na njihovom izvanrednom poslu.
Vidi. Ovo ti je ispalo.
Dobro da smo ovdje da to pokupimo.
Mirno! Ne pucajte!
Istraga je bila uzorna.
Učinkovita...
i brza.
Živimo u teškim vremenima.
Ne možemo si priuštiti
pokazati i najmanju slabost pred neprijateljem.
Zato možete mirno spavati.
Nastavit ćemo jamčiti blagostanje i sigurnost svih nas...
naših starijih...
naših obitelji.
Dobra večer.
Sirotinje.
I svih dobrih građana naše zemlje.
Emilia, dođi vidjeti.
Učinit ćemo sve u našoj moći
da zajamčimo mir i sklad našem stanovništvu.
I budite sigurni...
da naše neprijatelje čeka samo poraz.
Imate li sat?
Prošlo je 23 h.
Večeras kasne.
Nećemo oklijevati
da spriječimo sve
koji žele naštetiti stabilnosti za koju smo se toliko borili.
Bježite!
Doviđenja.
I upamtite...
budućnost pripada nama.
Enrique Jiménez uhitio je terorista koji je ubio bojnika Méridu.
Kujin...
-Stoj! -Ne pucajte!
Ruke uvis.
Ovo su posebna djeca.
-Želim svoju nećakinju natrag. -Dođi k meni popodne.
Što kažeš?
Bez brige, sredit ću to.
Ne želim ni zamišljati što bismo bez režima.
-Otkuda ti? -Uzeo sam i donio.
Ovo nije igra. Ubijaju i za manje.
Grad je napredan i siguran,
ako se kloniš nevolje.
Ustajte!
Ne trebamo testiranje na životinjama ni antigen. Djeca su odgovor.
-Neće podnijeti veću dozu. -Istraživanja podrazumijevaju rizik.
Opak si, ali ja mogu biti opakiji.
Zbog svoje kćeri ne smijem popuštati gadovima kao ti.
Moji anđeli.
Prijevod titlova: Dunja Medaković