NETFLIX PRÆSENTERER
Julia, skynd dig at pakke dine ting.
STATSMINISTERENS TALE
STATSMINISTER
Godaften, borgere.
Tak, fordi I ser med.
Det er min første tale som Spaniens nye statsminister.
Dette er ikke nemt.
Vores land og hele verden står over for en skillevej.
Tredje Verdenskrig
har ødelagt vores verden, som vi kendte den.
-Økonomien er kollapset. -Far.
-Naturressourcerne... -Sara.
...er kompromitteret.
Må jeg tage mine bamser med?
-Væsentlige forsyninger... -Mindre legetøj, mere tøj.
-...el og gas... -Og mor?
...vil blive rationeret og kontrolleret.
-Pak færdig, skynd dig. -Sundhed, sikkerhed
og vores borgeres overlevelse
er alvorligt truet.
I disse tider
udnytter terrorister vores svagheder til at svække systemet.
På grund af nye vira er hospitalerne kollapset,
og vores medicinske viden er udfordret.
Julia!
Hold dig væk fra vinduet. Hent dine ting.
Der er ikke tid til meningsløs politik.
-Mor! -Julia, skat.
Vi udnævner hermed en national regering,
bestående af eksperter i forskellige felter.
Det var svært at finde. Folk er desperate udenfor.
-Endelig! -Det er forfærdeligt.
På grund af de alvorlige omstændigheder erklærer vi hermed undtagelsestilstand,
og vores konstitutionelle monarki er suspenderet.
Jeg vil ikke lyve for jer.
Denne overgang vil kræve radikale ændringer i vores livsstil.
Men det er den eneste måde, og vi må stå sammen.
Jeg beder jer om at samarbejde, da vi har et fælles mål:
At overleve.
-Det er ekstremt svære tider... -Vi må snart af sted.
-Fyld tanken og start bilen. -Skynd dig.
Med jeres hjælp vil jeg forsikre om, at vi selv vælger vores fremtid.
Tak og godaften.
Ryd området. Jeg gentager: Ryd området!
Væk fra gaden!
Undtagelsestilstanden er i kraft.
-Gå tilbage til jeres hjem. -Væk!
Frihed!
-Nej. -Han har sagt det.
Men jeg vil have den med. Måske må jeg.
Desuden sagde han, vi skulle skynde os.
Piger, kom her. Kom med mig.
De er til jeres fødselsdag: Rød som ild og blå som vand.
Den er meget smuk, men det er ikke vores fødselsdag.
Tag den på, skat.
Åbn døren!
Hvad sker der, far?
Jeg elsker jer mere end noget andet.
-Vi elsker dig mere. -Vi elsker dig mere, far.
Vi ved, I er derinde. Åbn!
Vend jer om et øjeblik.
Hold hænder.
Åbn døren!
Åbn!
Åbn døren!
Frihed!
-Kom så! -Kom så!
-Ramón! -Skat!
Ramón, nej.
Det er gjort.
-Hvad? -Slip ham!
-Nej. -Frue!
-Nej, Emilia! -Kom så!
Emilia! Røvhul!
Emilia!
Pigerne... Mine elskede!
Julia! Sara!
Piger, hvor er I?
Mor?
Julia, er du her? Hvor er din søster?
Sara, kom her, skat.
Mor.
Jeg er så glad for, at I er okay.
Er I okay?
Det gør ondt.
Hvor, skat?
-Far sagde, vi ikke skulle tale om det. -Det er okay.
Hvor satte han den?
Her?
Du må ikke sige det.
Du er dum.
Vil du vise mig din, Julia?
Far gjorde det godt, og det vil ikke gøre ondt mere.
Hvor er far?
Tja...
De tog ham med...
...men han kommer tilbage.
Han kommer tilbage.
Kom her.
REGERINGEN BESKYTTER DIG
MADRID, 25 ÅR SENERE
VI SIKRER FREMTIDEN
Dette torv i Madrid har fluorescerende lys,
hvis bølgelængder scanner informationer...
Lyssystemet bliver brugt til at måle udstyr...
NY SPANIENS FOLKERÅD
FREMTIDEN ER VORES
EN ANDEN VERDEN
Farvel, mor.
Vi rejser nu...
...som du ville have.
Det er sent. Vi må af sted.
Jeg vil ikke forlade hende, far.
Kom så.
Jeg tager dig med mig, skat.
Hallo?
Er der nogen?
-Alkoholen. -Du er en engel. Vi var helt tørlagt.
-Okay. -Det er 10.000.
Vil du gøre mig en tjeneste? Tag den op til de private værelser.
Tak, søde.
-Vi skal have endnu et glas champagne. -Selvfølgelig.
Hey!
Hvad har de gjort?
Fuck.
Jeg får dig ud herfra.
Kan du gå?
Jeg hjælper dig. Kom så.
Kom. Godt.
Kom så.
Hvem fanden er du?
Ikke nogen.
Jeg går...
...og jeg tager hende med mig, okay?
Slip hende!
Dit svin!
-Nej. -Hvad siger du, din luder?
Vi skal væk herfra. Kom så.
Kom.
Se på mig. Hvad hedder du?
-Sol. -Sol, lad os komme væk.
Vent.
For helvede! Min halskæde.
Vent her, Sol.
Bliv her, okay? Jeg er straks tilbage.
Sol?
Sol!
For jeres egen sikkerhed starter udgangsforbud om fem minutter.
Vi beder borgerne vende hjem på en ordentlig måde.
Hvad er der galt?
Hvad er der?
Skat, hvad er der sket?
-Jeg slog en mand ihjel. -Hvad siger du?
En soldat.
-Hvad? -Ja.
Hugo, hvor langt er der til Madrid?
Der burde være omkring to timer.
Stop med at være irriterende. Slap af.
Så du deres våben?
Det gør mig urolig.
Stop, ellers skræmmer du Marta. Bare stop det!
Hvordan går det?
Hey.
Hørte du nyhederne?
Mit hold har lige fortalt mig,
at jeg har skidt i bukserne.
Det var forfærdeligt. En atomsprængning på sættet.
-Mine ben sover... -Álex, stop det.
I dør alle, hvis I ikke låser mig inde i et sikkerhedsrum.
Hvad foregår der her?
Vi ville ikke forstyrre dig.
-Det er min brors første tur... -Stille!
Fald ned.
Jeg er forstoppet og gnaven.
-Godaften, Navarro. -Major.
Ud!
-Hvad ved vi? -Alle sammen, ud!
Morderen slap væk efter slåskampen.
Den afdøde har epitelvæv under neglene.
Majoren brugte magt mod hende, og hun stak ham…
Jeg er ligeglad med omstændighederne.
Jeg vil vide, hvem det var.
Her er værtinden.
Hør godt efter.
Major Mérida var en af vores præsidents mest betroede mænd.
Ingen må vide, at han døde under disse...
...omstændigheder. Forstår du?
Selvfølgelig, major. De kan regne med min diskretion.
Var han sammen med en af dine piger?
Nej, han kom selv med hende.
Major Mérida kunne lide de uerfarne.
Kender du alle disse mennesker?
Alle sammen.
Udover den unge dame, Major Mérida kom med,
har nogen andre sat fod herinde?
Budpigen. Jeg var ikke opmærksom på hende.
Major!
Se, hvem vi har her.
-Din far må være stolt. -Major Jiménez, politiets nye stjerne.
Kom du for at more dig eller pisse på vores fest?
Ludere, alkohol, stoffer...
...og et lig.
Er det, hvad du kalder en fest?
Du må væk, Julia.
-De finder dig før eller siden. -Hvad mener du med "væk"?
-Hvor skal jeg tage hen, Carlos? -Et sted, der er sikkert... og frit.
De organiserer rejser over Gibraltarstrædet.
Jeg kender en soldat, der også forlod hæren.
Hør på mig.
Du er ikke alene.
Jeg tager med dig.
Og min mor?
Jeg kan ikke lade hende være alene.
Hvad sker der, når de finder pigen, du hjalp?
Din mor vil have, du skal leve.
Tror du, tante har forandret sig meget?
Det ved jeg ikke.
Du ser hende snart.
-Vi tager til Madrid! -Vi skal være sammen med bedstemor.
Dette er en kontrolpost for Madrid.
Ud af bussen.
Tag jeres dokumenter frem.
Bliv i jeres sæder, indtil bussen er stoppet.
Der.
Videre. Skynd jer.
Stil jer på række. Skynd jer.
-Hurtigt! -Marta.
-Bliv hos mig. -Kom så.
-Den vej. -Hav jeres dokumenter klar.
Stille. Mulige beviser.
-Du skal komme med os. -Hvorhen?
Er du hans kone? Du skal med. Tag armbåndet på.
-Ikke hende! -Hverken syge eller dem,
der har haft kontakt med syge kommer igennem.
Selv hvis du er smittet, så tag til Madrid.
Hører du efter? Lover du det?
Videre.
Næste.
Dokumenter.
Formålet med rejsen?
For at tage os af min svigermor og samle familien.
Vi er brødre.
Hvor er din mor?
-Min kone... -Lad pigen svare.
Hun arbejder, men hun kommer snart.
Gå til bussen.
Tjek ind, og søg arbejdstilladelse, når I ankommer.
Tak.
Dokumenter.
For jeres egen sikkerhed hav altid jeres ID på jer.
-Vær meget forsigtig. -Bare rolig.
Jeg tager direkte til min mor.
-Skal jeg hente dig senere? -Nej, jeg overnatter der.
Hos hende.
Sig det ikke til hende. Jo mindre hun ved...
Enig.
-For jeres egen sikkerhed... -Hvad siger I så?
...hav altid jeres ID klar...
-Wow! -...til at vise politiet.
-Skal vi tjekke det ud? -Ja!
Bliv med din onkel.
Næste.
Er det sådan, man får vand?
-Ja. -Næste.
KØBMAND
-Det er bedstemor. -Bedstemor!
Marta!
Du er så smuk og så stor, min skat.
-Hugo. -Emilia.
Bedstemor.
Ja.
-Skat? -Det er onkel Álex.
-Álex? -Kan du huske mig?
Du var så lille, sidst jeg så dig.
Du er en voksen mand!
Tja...
Jeg håber, du har plads.
-Vi klarer det. -Jeg vil ikke trænge mig på.
-Det gør du altid. -Begynd nu ikke.
Álex, jeg lagde en kasse derovre. Jeg åbner ikke butikken i dag. Kom så.
Lad os spise!
Følg os!
Jeg er glad for, vi er sammen. Bedstemor har noget til dig.
Det er svært at finde slik i dag.
-Det er ægte slik. -Tak!
Wow! Se, far, slik!
Hvad?
Har I ondt af jeres chef?
Det er trist, ikke?
Sådan en smuk dame…
Hvis vi ikke finder den lille luder, der var sammen majoren,
så vil I damer lide samme skæbne.
Er I blevet stumme?
Okay.
Hvem er den næste?
Hallo?
Mor?
Mor!
Hugo.
Julia.
Jeg kan ikke tro, du er her.
Og pigen?
Marta.
Du er så smuk og så stor!
Wow! Du ligner mor. I er helt ens!
Har far ikke sagt det?
Hvad med mig? Får jeg ikke et kys? Jeg bliver jaloux.
Kom her!
Drik det. Det er lækkert.
Er det ikke lækkert? Var du meget sulten?
Carlota.
Søster!
Sol!
Sol, skat.
Hvorfor tog det så lang tid?
Bedstemor, lad os gå indenfor.
-Du er okay, Hugo. -Tak.
-Lad os se den smukke pige. -Det er din tur.
Marta.
-Okay. -Jeg hjælper.
-Ja. -Må jeg?
Lad os tage den her og den her af.
Se her.
-Identiske. -Mor gav mig den,
da hun gav mig det her.
Så vi kunne være sammen for evigt. Jeg måtte ikke sige det til nogen.
Din mor var altid så klog og god.
Vi har det seneste nyt.
-Tag en dyb indånding. -Sikkerhedsministeriet
har lige bekræftet et terrorangreb, der efterlod et offer,
-major Antonio Mérida. -Ud gennem næsen.
-Vi ved endnu ikke... -Igen.
Godt, perfekt.
-Vil du skifte tøj? -Ja.
-Tag din pyjamas på. -Okay.
-Den er på dit værelse. -Okay.
Hvad siger du til hende?
Hun er okay.
-Hendes mor reddede hendes liv. -Hun ofrede sig for hende.
Det vigtigste er, at ingen finder ud af,
at Sara døde af virussen, ellers isolerer de jer.
-Selvfølgelig. -Hvad sagde du, da de spurgte?
At vi kom til Madrid, fordi I havde brug for os her.
-Godt. -Ja.
Emilia, du…
Hvis vi var kommet tilbage tidligere...
-Måske... -Nej, Hugo.
Der var intet, vi kunne gøre.
Det er uhelbredeligt.
-For jeres egen sikkerhed... -Udgangsforbud.
-...starter udgangsforbuddet nu. -Hvad mener de med udgangsforbud?
Ingen må gå ud.
Ingen elektricitet.
-Pas på, det er varmt. -Det lugter godt.
Lad os spise.
-Lad os. -Jeg er sulten.
-Det lugter så godt, Emilia! -Det ser godt ud…
Det var din mors livret, Marta. Kød og kartofler.
Der er intet kød nu, men det plejede der at være.
Hvad var der ellers før?
Før hvad, skat?
Det ved jeg ikke. Før mig.
Der var mange gode og dårlige ting.
Der var en flod i Madrid, vi havde store parker,
-men der var også mange biler. -For meget forurening.
-Støj. -Tallerken.
Tag bare først. Der var støj, Marta. For meget larm, selv om natten.
-Ikke? -Mor talte om telefoner. Alle havde en.
-Nemlig. -Det er sandt.
Du sagde engang, at der var mange kanaler på tv.
Hvorfor er de væk?
Skat.
Det har vi snakket om.
Marta, som du ved...
...før du blev født, var der en stor global konflikt.
En verdenskrig.
Ja, en verdenskrig.
Mange døde under krigen.
På grund af de døde har vi sygdomme,
vi ikke kan kurere.
Planeten blev også meget syg.
Intet vand.
Der var stråling i mange lande.
Folk var bange og krævede stærke regeringer,
der ville sørge for deres sikkerhed.
Det er normalt, ikke?
Men... Jo.
Det dårlige ved de regeringerne er,
at de startede krigen.
I sikkerhedens navn...
...tog de det vigtigste, folk havde.
Ved du, hvad det er?
-Ved du det, skat? -Hvad?
Frihed.
Men vi tager den tilbage.
Ikke, mor?
Jo.
Bedstemor siger det altid.
Jeg kan hjælpe til.
Også mig. Lad os skåle for frihed.
For livet!
Lad os ikke glemme dem, vi elsker, og som ikke længere er her.
Vi vil altid være sammen.
Skål.
-Skål. -Skål.
-Lad os spise, før det bliver koldt. -Emilia, det er fantastisk.
Fantastisk.
For jeres egen sikkerhed skal I ikke stoppe på gaden eller forsamles.
-Hav jeres dokumenter klar... -Lad os stille os i kø. Kom.
-Jeg spærrer en plads. -Okay.
Hvornår fortæller du hende, hvad der skete?
Jeg siger det, så hun ikke får problemer.
-Pas på. -Okay.
-Hvis hun var min datter... -Hold kæft!
Hvis hun var min datter, ville jeg sige det til hende.
-Næste. -Okay, kom så.
-Hej. Hvordan går det? -Hej.
Bare rolig, okay?
Næste.
Tag din tid. Jeg har ventet hele livet på det her.
På hvad?
På at møde en dygtig sygeplejerske...
...der er sød...
...pæn...
Desværre stikker hun mig, men livet er ikke en dans på...
Det gør ikke ondt, hvis du slapper af.
Som din datter.
Han er min onkel.
Han hedder Álex og har ingen kæreste.
Ja, og det er ikke mit eget valg. Jeg er romantiker.
Så romantisk, jeg vil bede dig
være mor til mine børn. Hvad siger du?
Det var det. Gå til interviewet.
Wow!
Du sårer mig, og så sender du mig videre.
Tror du, jeg har overbevist hende?
Er det et barn?
Marta Mújica, 10 år gammel.
VACCINATION IMMUNISERINGSKAMPAGNE
Familien Mújica.
-Ja. -Kom.
Godmorgen.
Vi tjekker journalerne og foretager interview individuelt.
Barnet skal med hende. I kommer med mig.
-Far? -Kan hun ikke blive hos os?
Bare rolig. Det varer ikke længe.
Det er okay. Gå med hende.
-Følg mig. -Ja.
Er du Hugo Mújica?
Ja.
Og din kone?
Sara Pérez Noval.
Jeg kan godt læse.
Hvor er din kone?
-I Asturias. Hun kommer om et par dage. -Hvorfor er hun her ikke?
Jeg kom med min datter.
Hun ville se sin bedstemor. Du ved, hvordan børn er.
Nej, det gør jeg ikke.
Jeg spørger dig igen. Hvorfor er I tre ikke sammen?
Sara skulle færdiggøre noget arbejde. Hun kommer om en uge.
-Så barnet er alene med dig. -Og sin bedstemor.
Hendes mor kommer om en uge.
-Er du blevet tilbudt arbejde her? -Nej, vi er lige ankommet.
-Næste. -Tak.
Et øjeblik. Hvor er min datters papirer?
Vi er færdige.
-Hvad? -Det var alt.
Jeg går ikke uden min datters papirer.
Fuck!
-Marta. -Onkel Álex!
Hvor skal du hen? Hey!
Hvor er I...
Hugo, de tager hende, for helvede!
-Marta! -Far!
Hold den her. Marta!
Marta!
Álex.
Hvor er trappen?
Denne vej.
Marta!
-Marta! Hey! -Far!
Lad min datter gå.
Far!
Far.
Marta, skat.
-Far. -Marta, skat.
Stop! Stop bilen!
Jeg elsker dig, far.
Marta!
Nej!
Gode nyheder fra Sundhedsministeriet.
-Major Enrique Jiménez... -Min datter!
-Nej! Min datter! -Stop!
-Min datter! -Stop der!
-Hun er i bilen. -Adgangskort?
Lad mig nu passere.
Jeg ved ikke, hvad der skete. Det må være en fejl.
-Nej. -Lad mig nu passere.
Stop!
Vi går.
-Kom, Hugo, lad os gå. -Marta.
-Marta! -Kom, ellers slår de os ihjel!
De slår os ihjel! Kom!
Slip mig!
Marta.
For jeres egen sikkerhed hav altid ID klar
til at vise politiet.
Lort!
Emilia!
Emilia, de har taget Marta.
Hør, de tog en blodprøve.
-Tror du... -Undskyld?
-Hvem er blevet taget? -Min niece.
-Den store... -Álex, det er...
-Det er Begoña, chefen for kvarteret. -Her for at tjene jer og samfundet.
Er han ikke Saras mand?
-Jo. -Hvem sagde du, de tog?
Min datter, som er ti år.
Vi tjekkede ind,
-de delte os og tog hende med. -Jeg forstår.
-Har forældrene arbejde? -Nej.
Derfor tjekkede de ind.
Så er mysteriet løst.
De tog hende til kolonien for børn af arbejdsløse.
Giver de os en deadline? Sender en besked?
De bestemmer, hvad der er bedst for barnet.
-De har eksperter. -Er det bedst at være væk fra forældrene?
-Fald ned. -Rolig, Hugo.
Undskyld.
Dit barn er i sikkerhed.
-Selvfølgelig. -Indtil du og din kone har et job.
Desuden hygger pigen sig. Det er som en feriekoloni for børn.
Er det ikke fantastisk?
Hvor er disse fantastiske kolonier?
Over hele landet.
Desværre har mange børn brug for beskyttelse.
Vi er mere rolige nu, Begoña.
-Jeg følger dig ud. -Okay.
Som du ved,
hvis de bliver, skal de registreres.
-Det er vigtigt. -Selvfølgelig.
-Også Sara, når hun kommer. -Ja.
Bare rolig. Som sagt er alt under kontrol.
-Hav en god dag. -De er okay.
-Farvel, Emilia. -Farvel, Begoña. Tak.
Sikke en kælling.
-Hvis der sker noget med Marta... -Vi finder ud af det.
Lige meget hvad.
-Jeg må finde et job. -Hugo.
Jeg kender en, der kan hjælpe os.
Tak.
Luk døren efter dig, tak.
Stille.
-Emilia. -Hej, Luis.
Hvordan går det?
Nogenlunde.
Jeg er blevet ældre.
Ligesom dig.
Da jeg hørte din stemme i telefonen, kunne jeg ikke tro det.
-Er alt okay? -Ja.
Og dine døtre?
Godt.
Jeg vil bede om en tjeneste, Luis.
Mit barnebarn…
Hun er lige kommet fra Asturias.
Da de tjekkede ind i morges, tog de hende med til en koloni.
Kan du få hende tilbage?
Du overvurderer min indflydelse.
Ministre har indflydelse.
Arbejder faren?
-Nej. -Nå...
-Han er lige kommet. Han er ingeniør. -Intet job? Ingeniør.
Jeg prøver at finde noget, men det tager tid.
Han vil gøre alt. Det haster.
-Luis. -Alt?
Min kone har brug for nogen, men ikke en ingeniør.
Alt. Hvilket som helst job.
Jeg ringer til hende.
Tak. Jeg venter udenfor.
Bed ham komme klokken syv. Her er adressen.
-Han kommer. -Han får et adgangskort.
-Skal jeg sætte dig af et sted? -Det er okay.
Tak.
Emilia.
Jeg fortalte min kone, vi var venner.
Var vi?
Ja, det var vi.
Men ikke længere.
For jeres helbreds skyld er adgang strengt forbudt for alle,
der ikke bestod deres lægeundersøgelse
eller som viser symptomer.
Hvad angår jobtilbud
vil ansøgernes kvalifikationer blive vurderet til omkring 200 stillinger.
Luk mig ind. Jeg skal arbejde. Forstår I det ikke?
Luk mig ind. Jeg henter mine papirer i morgen.
-Nej, lad mig nu være! -Hold kæft!
-Tak. -Lad mig nu gå!
For jeres helbreds skyld er adgang strengt forbudt for alle,
der er syge, udokumenterede eller upassende klædt.
For jeres helbreds skyld er adgang strengt forbudt for alle,
der ikke bestod deres lægeundersøgelse eller som har symptomer.
Hej.
-Hvem er du? Hvorfor er du her? -Jeg har en jobsamtale.
Så brug personaleindgangen. Derovre.
-Personaleindgangen? -Ja.
Kom med mig.
Hvis de ser dig her, er jobsamtalen slut. Kom.
-Jeg hedder Manuela. -Rart at møde dig. Hugo.
Lad mig se hænderne.
-Jeg har vasket dem. -Vask dem igen.
Skrub dem godt.
Vasken er derovre.
-Jeg siger til fruen, du er her. -Tak.
-Lad ham ikke røre noget. -Okay.
-Sæben er derovre. -Tak.
-Det var så lidt. -Hej, Rosa.
God eftermiddag.
-Du er smuk. -Iván…
Ana, et glas vin.
-Hvem er du? -Jeg har en jobsamtale.
Hvis du er heldig, ansætter de dig ikke.
Huset er pænere udefra.
Vil du have fedtet?
Jeg spiser det ikke.
Nej tak.
Hr. Iván, jeg laver en snack.
-Tak, Rosa. -Kom med mig.
Ja.
Held og lykke.
Det er guddommeligt.
-Skal jeg virkelig have den på? -Du ser så smuk ud.
-Prøv den. -Mor, jeg vil ligne en dukke.
-En gul kylling. -Nej, du vil se pæn ud. Stol på mig.
Rosa, til middagen?
Smuk, Daniela, som alt, hun køber til dig.
-Okay. Jeg tager den på. -Godt.
Du vil altid at klæde mig på. Det er ikke min stil.
Det handler ikke om stil, men om facaden, og du ender altid med at være dig selv.
Okay.
-Rart at møde dig. -I lige måde.
-Hugo Mújica, ikke sandt? -Jo.
Kom her.
Min mand roser dig til skyerne.
Jeg har ikke meget at sige. Jeg har travlt. Folk venter.
-Ingeniør? -Ja.
-Hvilken slags? -Landbrugsteknik.
Hårde tider for landbruget.
Ja, meget hårde.
Vi har brug for intelligente mennesker her.
Folk, der arbejder hårdt.
Husligt arbejde: Rengøring, servering,
tage imod Rosas ordrer, lange dage.
Det forventede jeg.
Så er det perfekt.
Vi får middagsgæster i morgen. Vi har brug for nogen straks.
Vi underskriver en kontrakt,
så papirerne vil være i orden. Vi følger loven.
Perfekt.
Kom i morgen eftermiddag. Rosa vil forklare dig alt.
Er din kone slank som dig?
Til hendes uniform.
-Min kone? -Vidste du ikke, vi søger et par.
Ja, men min kone har fået job i et andet hjem.
Det er jeg ked af. Så er der intet job.
-Led videre, Rosa. -Nej!
Min kone kan ændre planer. Det er okay.
Godt. Så ses vi i morgen.
Det er mig.
Hvad? Fik du dem?
Miguel Uribe.
-Rart at møde dig. -I lige måde, María José Gómez.
María José?
Skal jeg kalde dig fru Uribe?
Kald mig det, og det bliver det korteste ægteskab i historien.
Er det forstået?
Elsker du mig ikke?
-Elsker... -Ti stille.
Carlos.
Er du sikker på, du vil?
Vil du ikke fortryde det?
-Jeg er bekymret for din mor. -Det tager jeg mig af.
Vi må af sted.
Jeg lader dig ikke være alene.
Aldrig.
Du må arbejde hårdere for at slippe af med mig.
Aftale?
Det er gået 20 år, siden Tredje Verdenskrig sluttede.
Spanien var på vindernes side, og det skal vi være glade for.
Ved krigens slutning troede få på,
at landet ville vokse og blomstre så meget kun to årtier senere.
Marta…
Her er jeres uniformer.
I skal altid have dem på.
De vaskes en gang om ugen, så gør dem ikke beskidte.
Pas nu godt på dem.
Den må du give mig.
Ingen personlige egendele.
Det gælder bamser, dukker, halskæder og billeder.
Regler er regler.
Og vi må følge reglerne, ikke?
-Ja. -Ja.
Godt så.
Giv mig den.
Kom så.
Godt.
Børn, rejs jer op.
Vores direktør er på vej. Læg uniformerne.
Ret jer op. Godt. Sig: "Godaften, direktør!"
Godaften, direktør!
Velkommen.
Så I er de nye.
Så søde.
I ser så kloge ud.
I er her, fordi I...
...er specielle, vidste I det?
Nej? Men det er I.
Meget specielle.
Alle sammen.
Jeg forventer meget af jer.
Hvorfor får vi ingen resultater? Du er en kujon.
-Du øgede ikke doserne. -Men…
Hør godt efter, Tomás. De specielle børn er vores eneste håb.
Få det gjort med dem, ellers er du ude af undersøgelsen.
Jeg fyrer dig, og du er ude.
-Væk fra alting. -Alma.
De er så små. Jeg er bange for, de ikke klarer det.
Disse børn var ude på gaden, forladt.
Hvis de ikke kan klare det,
er der et bedre sted for dem.
Hvordan det? Et bedre sted?
Himlen, Tomás.
De er allerede i Helvede.
Kom så. Sådan.
Kom.
Denne vej. Vi er der næsten. Kom.
...otte, ni, ti.
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte, ni, ti.
I har fået nye venner. Lad os alle sige: "Hej!"
Sig hej til jeres nye venner. Udmærket.
Se, Marta. Det er din seng.
-Okay? -Okay.
Hvad hedder du?
-Marta. Og dig? -Felipe.
Hvor længe har du været her?
-Det ved jeg ikke. -Børn!
Det er sengetid, så hvad skal vi synge?
-Hymnen! -Sådan!
-Stå foran jeres senge. -Stå her.
Foran din seng.
Dig, foran din.
I aften synger Lucas for. Han synger godt.
En...
...to, tre.
Vi vil igen høre navnet
På vores moderland i al sin pragt
For historien, der har formet os
Tilbyder os nu en plads i solen
Himlen åbner sig og byder os velkommen
Med ære, retfærdighed og ihærdighed
Vores fortids lys vil vende tilbage
For vores flag har aldrig forrådt
Vi marcherer samlet som et folk i dag
Sammen bygger vi denne nation
Hvis vi møder modgang undervejs
Vil to striber blod eskortere solen
Vi vil igen høre navnet
På vores moderland i al sin pragt
For historien, der har formet os
Tilbyder os nu en plads i solen
Himlen åbner sig for at byde os velkommen
Med ære, retfærdighed og ihærdighed
Vores fortids lys vil vende tilbage
For vores flag har aldrig forrådt
Vi marcherer samlet som et folk i dag
Sammen bygger vi denne nation
Hvis vi møder modgang undervejs
Vil to striber blod eskortere solen
Mine engle.
De tog Marta i går.
Vi har store problemer. Vi må af sted.
-Er det vigtigere end din nieces liv? -Fuck, Hugo!
Den pige er vores liv.
Det forstår du godt, ikke?
Politiet og militæret får mere magt hver dag.
Når de kommer efter os, hvem vil så beskytte os mod dem?
-De har anholdt hende. -Hvad? Fuck!
Du er den næste.
Hvem var sammen med dig den aften?
EFTERLYST
Jeg kommer over på den anden side af muren og får jobbet.
-Hvor får de så meget vand fra? -Fra havet.
De røvhuller har ikke de samme problemer som os.
Jeg glemmer ikke, hvad du gjorde for mig.
Løb!
Husk, at fremtiden er vores.
Tekster af: Martin Larsen