A NETFLIX BEMUTATJA
Julia, pakolj be a hátizsákodba! Siess!
RENDKÍVÜLI MINISZTERELNÖKI BESZÉD
MINISZTERELNÖK
Jó estét, polgártársak!
Köszönöm a figyelmüket.
Spanyolország miniszterelnökeként ez az első beszédem,
és a legnehezebb is.
Mi is, ahogy az egész világ, válságos időket élünk.
A nemrég lezajlott III. világháború elpusztította jól ismert környezetünket.
- A gazdaság összeomlott. - Apa!
- Veszélyben vannak… - Sara!
…nyersanyagforrásaink.
Elvihetem a plüssállataimat is?
- A vízellátást, - Inkább ruhát pakolj be!
- …az áramot és gázt… - És anya?
szigorúan korlátozzuk és ellenőrizzük.
- Pakolj be, siess! - Népünk egészsége, biztonsága,
sőt, alapvető túlélése került komoly veszélybe.
A válságot kihasználva
terroristák igyekeznek megdönteni az államhatalmat.
A felbukkanó új vírusok
túlterhelték a kórházainkat, és próbára teszik orvosi ismereteinket.
Julia!
Gyere el az ablaktól! Szedd össze a holmidat!
Most nincs idő meddő politikai vitákra.
- Anya! - Julia, drágám!
Ezennel megalapítjuk a nemzeti egység kormányát,
amely különböző területek szakértőiből áll…
Nehéz volt megtalálni. Az emberek egyre kétségbeesettebbek.
- Istenem! - Ez szörnyű.
A körülmények miatt ezennel szükségállapotot hirdetünk ki,
és átmenetileg felfüggesztjük a parlamentáris monarchia működését.
Nem fogok hazudni:
ez az átmenet az életmód radikális változásával fog járni.
De ez az egyetlen járható út, amin közösen kell végigmennünk.
Az együttműködésüket kérem, hisz a célunk egy és ugyanaz:
a túlélés.
- Különösen nehéz időket élünk. - Mielőbb indulnunk kell.
- Tankolj meg, és indítsd be az autót! - Siessetek!
Mindannyiuk segítségével újra a saját kezünkbe vesszük a jövőnket.
Köszönöm, és jó éjszakát!
Kiüríteni a környéket! Ismétlem, ürítsék ki a környéket!
Távozzanak az utcáról!
Szükségállapot van érvényben.
Menjenek vissza az otthonaikba!
El az útból!
Szabadság!
- Nem. - Apa is megmondta.
De én akarom. Nem lesz semmi baj.
De azt mondta, siessünk.
Lányok, gyertek ide! Gyertek velem, kérlek!
A szülinapi ajándékotok. Egy tűzvörös és egy vízkék.
Nagyon szép, de nincs is szülinapunk.
Azért vegyétek fel, kincsem!
Ajtót kinyitni!
Mi a baj, apa?
Mindennél jobban szeretlek.
- Mi is téged. - Mi még annál is jobban szeretünk, apa.
Tudjuk, hogy ott van. Kinyitni!
Van egy meglepetésem.
Fogjátok meg egymás kezét!
Nyissák ki az ajtót!
Kinyitni!
Nyissák ki az ajtót!
Szabadság!
- Gyerünk! - Mozgás!
- Ramón! - Drágám!
- Ramón, istenem, kérlek! - Megtettem.
- Mi? - Engedje el, hölgyem!
- Ne! - Hölgyem!
- Indulás! - Ne! Emilia!
Emilia! Maga szemétláda!
Emilia!
A lányok… Kicsikéim!
Julia! Sara!
Lányok, hol vagytok?
Anyu?
Julia, hát itt vagy! Hol van a húgod?
- Sara, kincsem, gyere ide! - Anyu!
Úgy örülök, hogy jól vagytok.
Minden rendben?
- Anyu, fáj. - Hol fáj, szívem?
- Apa azt mondta, ne szóljunk róla. - Semmi baj.
Hova tette?
Ide hátra?
Ne szólj róla!
Szégyelld magad!
Láthatom a tiédet, Julia?
Apa nagyon ügyes volt, nem fog sokáig fájni.
Hol van apa?
Nos…
Apát elvitték.
De visszajön.
Biztosan visszajön.
Gyertek ide!
A KORMÁNY MEGVÉD
MADRID, 25 ÉVVEL KÉSŐBB
BIZTOS JÖVŐT TEREMTÜNK
Ezen a madridi téren pszeudofluoreszcens fényforrás van,
ami hullámhossza révén képes aktivizálódni, hogy...
Ez a fényrendszer egyúttal eszközök bemérésére is szolgál…
AZ ÚJ SPANYOLORSZÁG NÉPI TANÁCSA
A JÖVŐ A MIÉNK
MÁSIK VILÁG
Isten veled, anya!
Most elmegyünk,
ahogy akartad.
Késő van, induljunk!
Sajnálom itt hagyni őt, apa.
Menjünk!
Velem leszel, szerelmem.
Hahó!
Van itt valaki?
- Itt a pia. - Életmentő vagy, drágám.
Ezek szomjasak és féktelenek.
- Ja. - Tízezer.
Megtennél egy szívességet? Vidd fel ezeket a privát szobákba!
Köszönöm, drágám.
- Igyunk még egy pezsgőt, mit szólsz? - Rendben.
Hé!
Mit tettek veled?
Jézusom…
Tűnjünk el innen!
Tudsz járni?
Segítek. Menjünk!
Gyere!
Így, jól van.
Menjünk!
Hát te? Te meg ki a fasz vagy?
Senki.
Már megyek is…
és őt is magammal viszem. Rendben?
Engedje el!
Maga állat!
- Kérem, ne! - Ehhez mit szólsz, te kurva?
Hé!
Mennünk kell!
Gyerünk!
Gyere!
Nézz rám! Hogy hívnak?
- Sol. - Rendben, Sol, tűnjünk el innen!
Várj!
A francba! A nyakláncom.
Várj meg itt, Sol!
Ne mozdulj, érted? Mindjárt jövök.
Sol?
A biztonsági célú kijárási tilalom öt perc múlva életbe lép.
Kérjük a polgárokat, hogy fegyelmezetten térjenek vissza otthonaikba.
Mi történt?
Mi a baj?
Hé, drágám, mi történt veled? Mi a baj?
- Megöltem egy férfit. - Hogyan?
Egy katonát.
- Tessék? - Igen.
Hugo, mikor érünk Madridba?
Úgy két órán belül.
Ne nyúzz már folyton, lazíts!
Figyelj, láttad a fegyvereiket?
Ideges leszek tőlük.
Hagyd abba, mert megijeszted Martát! Elég!
Hogy vagy?
Figyelj!
Hallottad a rendkívüli híreket?
Most szólt a csapatom,
hogy összefostam a bugyimat. Szörnyű volt.
Nukleáris csapás érte a díszletet.
- Már nem érzem… - Álex, hagy abba!
Mindenkinek vége, ha nem zárnak el egy biztonságos helyiségbe.
Mi folyik itt?
Elnézést, ha megzavartuk.
- Az öcsém most utazik először, és… - Pofa be!
Jobb, ha vigyáznak.
Durva szorulásom van és kezdek begurulni.
- Jó estét, Navarro! - Őrnagy!
Kifelé!
Mit tudunk?
Kifelé, mind!
A gyilkos elmenekült a küzdelem után.
Hámszövetet találtunk az elhunyt körme alatt.
Az őrnagy valószínűleg erőszakoskodott a nővel, aki…
A legkevésbé sem érdekelnek a körülmények.
Tudni akarom, ki volt az elkövető.
Itt a madám.
Ne nyúljon hozzám!
Jól figyeljen! Mérida őrnagy az elnök egyik legfőbb bizalmasa volt.
Senki, hangsúlyozom, senki sem tudhatja, hogy a halála ilyen…
körülmények között történt, érti?
Hogyne, őrnagy. Számíthat a diszkréciómra.
A maga egyik lányával volt?
Nem. Azt a lányt ő hozta magával.
Mérida őrnagy a tapasztalatlanokat kedvelte.
- Mit keresett itt? - Nem tudok semmit.
- Jöjjön! - Kérem!
Ismeri ezeket az embereket?
Mindenkit.
A Mérida őrnaggyal érkezett lányon kívül járt itt más kívülálló?
Az italszállító lány. Rá nem figyeltem, sajnálom.
Őrnagy!
Ne mozduljon!
Nocsak, ki van itt!
Az apja örülni fog a hírnek.
Jiménez őrnagy, a rendőri erők új csillaga.
Szórakozni jött, vagy elcseszni mások szórakozását?
Kurvák, alkohol, drogok… és egy holttest.
Maga szerint ez szórakoztató?
Menj el, Julia!
Előbb-utóbb megtalálnak.
Menjek el?
Hová mehetnék, Carlos?
Egy biztonságos és szabad helyre.
Vannak szervezett utak, át a szoroson.
Ismerek egy katonát. Ő is kilépett a seregből.
Figyelj rám!
Nem leszel egyedül. Én is veled tartok.
És az anyám?
Nem hagyhatom magára, Carlos.
És ha megtalálják a lányt, akinek segítettél?
Anyád azt akarná, hogy élj.
Vajon megváltozott a nénikém?
Nem tudom.
Hamarosan meglátod.
Indulunk Madridba!
Megyünk a nagyihoz.
Ez a madridi rendőrségi ellenőrző pont.
Le kell szállniuk!
Az irataikat tartsák jól láthatóan!
Maradjanak a helyükön, amíg a jármű meg nem állt teljesen!
- Erre! - Gyerünk, mozogjanak! Gyorsan!
Álljanak sorba, gyorsan!
Igyekezzenek!
Marta!
- Maradj mellettem! - Indulás!
Erre!
Kérem, készítsék elő az irataikat!
- Egy beteg! - Állj! Bizonyíték lehet!
- Velünk kell jönnie, uram. - Igen? Hová?
Ő a felesége? Maga is jöjjön! Bilincseld meg!
- Őt ne! - Nem lépheti át a határt, aki beteg,
vagy beteggel érintkezett.
Én elkaptam, de neked Madridba kell menned.
Hallottad?
Megígéred?
Haladjunk tovább! A következőt!
Az iratokat.
Az utazás célja?
Az anyósomhoz megyek, hogy együtt legyen a család.
Testvérek vagyunk.
És anyukád?
- A feleségem… - A kislányt kérdeztem.
Dolgozik, de nemsokára utánunk jön.
Vissza a buszra!
Érkezéskor kérjenek munkavállalási engedélyt!
Köszönjük.
Köszönöm.
Az iratokat!
Saját biztonságuk érdekében az igazolványukat tartsák mindig maguknál!
- Légy nagyon óvatos! - Nyugi!
Egyenesen anyámhoz megyek.
- Később érted menjek? - Ne, nála szeretnék aludni.
Vele.
Ne mondd el neki!
- Minél kevesebbet tud, annál jobb. - Egyetértek.
- Saját biztonságuk érdekében… - Hogy tetszik?
…igazolványukat mutassák fel…
Hűha!
…a rendőröknek!
- Na, szétnézünk? - Igen!
Maradj a nagybátyáddal!
Következő!
Így lehet vízhez jutni?
- Így. - Következő!
VEGYESBOLT
- Ott a nagyi. - Nagymama!
Marta!
Milyen gyönyörű vagy, és milyen nagyra nőttél, drágám!
- Hugo! - Emilia!
Nagyi!
Igen?
- Igen, szívem? - Ő Álex bácsi.
- Álex! - Emlékszik még rám?
Legutóbb még kisfiú voltál,
- most meg felnőtt férfi vagy! - Hát…
Remélem, mind elférünk.
- Majd csinálunk helyet. - Nem akarok zavarni.
- Mindig azt teszed. - Ne kezdjétek!
Figyelj, Álex, otthagytam egy ládát. Ma nem nyitjuk ki a boltot. Menjünk!
Együnk!
Gyere utánunk!
Úgy örülök, hogy együtt vagyunk! Van egy meglepetésem.
Manapság nehéz édességhez jutni.
- Tessék, igazi cukorka! - Köszönöm!
Hűha! Apa, idenézz, cukorka!
Na?
Sajnáljátok a főnököt?
Sajnálatos, nemde?
Egy ilyen csinos asszony…
Amíg el nem kapjuk a kis kurvát, aki az őrnaggyal volt,
rátok ugyanez a sors vár.
Megnémultatok?
Hát jó.
Lássuk, ki a következő!
Hahó!
Anya?
Anya!
Hugo!
Julia!
Hihetetlen, hogy itt vagy.
A lányod?
Marta!
Milyen szép nagylány lettél!
Hű, te tényleg úgy nézel ki, mint anya!
Pontosan ugyanúgy!
Apa nem mondta?
Én már egy puszit sem kapok? Kezdek féltékeny lenni.
Gyere ide!
Idd meg, nagyon finom!
Hát nem finom? Nagyon éhes vagy, ugye?
Carlota!
Nővérkém!
Sol!
Sol, drágám!
Miért tartott ilyen sokáig?
Inkább menjünk be, nagyi!
…akadályozza a megelőző intézkedéseinket…
- Minden rendben, Hugo. - Köszönöm.
…vagy az orvosi vizsgálatkor kapott készítményt.
- Most lássuk azt a gyönyörű lányt! - Te jössz.
Marta!
- Nos… - Segítek.
- Jó. - Szabad?
- Szépségem… - Kigomboljuk ezt itt, aztán ezt is.
Na nézd csak!
- Egyformák. - Anyától kaptam…
mikor ezt csinálta.
Így mindig együtt leszünk. De azt mondta, ne áruljam el senkinek.
Az anyukád nagyon okos volt. És nagyon kedves.
- Figyelem… - Lássuk!
- …rendkívüli híreink. - Sóhajts nagyot, rendben?
A Biztonsági Minisztérium szerint a terrorista akció egyetlen áldozata
- Antonio Mérida őrnagy. - Kifúj.
- Még nem tudjuk… - Még egyszer!
Jó, tökéletes.
- Átöltözöl? - Igen.
- Vedd fel a pizsamád! - Jó.
- A szobádban van. - Rendben.
- Nos, mi a helyzet? - Jól van.
- Az anyja megmentette az életét. - A sajátja árán.
Most az a legfontosabb, Hugo,
hogy ne derüljön ki, hogy Sara a vírusba halt bele,
- mert akkor elkülönítenek. - Persze.
Otthon mit mondtál, hová tűnt?
Azt, hogy már korábban visszajött Madridba, az anyjához.
- Jó. - Igen.
Emilia, te…
- Ha hamarabb jövünk vissza, talán… - Nem, Hugo.
Semmit sem tehettem volna, fiam.
Nincs gyógymód.
- Biztonságuk… - A kijárási tilalom.
- …maradjanak otthon! - Kijárási tilalom? Az mit jelent?
Hogy senki sem lehet az utcán.
És nincs áram.
- Óvatosan, forró! - Jó illata van.
Rajta! Együnk!
- Hűha! - Éhes vagyok.
- Isteni illata van, Emilia. - Jól néz ki.
Ez volt anyád kedvence, Marta. Hús és krumpli.
Mondjuk, most nincs hús, de azelőtt az is volt hozzá.
Mi volt még azelőtt?
Mi előtt, szívem?
Nem tudom. Mielőtt megszülettem.
Volt sok jó és sok rossz dolog.
Volt egy folyó, ami átszelte Madridot, voltak hatalmas parkok,
- de sok autó is volt. - Sok környezetszennyezés.
- És zaj. - A tányért!
Előbb magadnak szedj! Őrült zaj volt, Marta, még éjszaka is.
- Ugye? - Anya mesélt a telefonokról.
Hogy mindenkinek volt egy.
- Így van. - Ez igaz.
Azt mondtad, sok tévécsatorna is volt.
Hogy tűnt el minden?
De szívem…
hiszen már beszélgettünk erről.
Nos, Marta, ahogy tudod…
mielőtt megszülettél volna, volt egy nagy, világméretű konfliktus.
Egy világháború.
Igen, világháború.
Sokan meghaltak akkor.
A sok halott miatt sok betegség is megjelent,
amikre még mindig nincs gyógymód.
A bolygónk is nagyon beteg volt.
Nem volt víz.
Sok országban volt sugárzás.
Az emberek félelmükben erős kormányra vágytak,
ami gondoskodik a biztonságukról, érted?
Ez természetes, nem?
Igen, az.
Csakhogy ezek a kormányok voltak azok, akik kirobbantották a háborút, szívem.
A biztonságra hivatkozva
megfosztották az embereket a legértékesebb dologtól.
Tudod, mi az?
- Tudod, szívem? - Mi az?
A szabadság.
De visszaszerezzük.
Ugye, anya?
Igen.
A nagyi is megmondta.
Én is segítek, nagyi.
És én is. Igyunk a szabadságra!
Az életre!
Sose feledjük a szeretteinket, akik már nincsenek velünk!
Az örök összetartozásunkra!
Egészségünkre!
- Egészségünkre! - Egészségünkre!
- Együnk, mielőtt kihűl! - Emilia, ez tényleg isteni.
Mennyei.
Saját biztonságuk érdekében az utcán ne csoportosuljanak!
- Készítsék elő irataikat! - Gyertek, álljunk be a sorba!
- Foglalok helyet. - Jó.
Elmondod a lányodnak, mi történt valójában?
Igen, de úgy, hogy azzal ne sodorjam bajba.
- Te is légy óvatos! - Oké.
- Ha az én lányom lenne… - Fogd be!
Ha az én lányom lenne, azt akarnám, hogy tudja. Ennyi.
- Következő! - Menjünk!
- Üdv, hogy van? - Üdv!
Légy jó, rendben?
Következő!
Ne kapkodja el! Egész életemben erre vártam.
Mire?
Hogy összehozzon a sors egy hozzáértő nővérrel,
aki kedves…
és csinos…
Kár, hogy meg fog szúrni, de hát az élet nem habos… Aú!
Ha ellazítja a karját, nem fáj.
- Mint a lánya. - Nem vagyok a lánya. Ő a nagybátyám.
Álexnek hívják, és magányos.
Pontosan. De nem önszántamból. Romantikus típus vagyok.
Olyannyira, hogy kész vagyok megkérni, legyen a gyerekeim anyja. Mit szól?
Én végeztem. Most a meghallgatás következik.
Hűha!
Fájdalmat okoz, aztán elhagy.
Szerinted sikerült meggyőznöm?
Ez egy gyereké?
Marta Mújica, tízéves.
VÉDŐOLTÁS, IMMUNIZÁCIÓS KAMPÁNY
A Mújica család?
- Igen. - Erre, kérem!
Jó reggelt!
Az orvosi ellenőrzés és a meghallgatás egyénileg zajlik.
A kislány a nővérrel megy, maguk velem.
- Apa? - Nem maradhat velünk?
Ne aggódjon, nem tart soká!
Semmi baj, menj csak!
- Kövessenek! - Rendben.
Maga Hugo Mújica?
Igen.
És a felesége?
- Sara Pérez Noval. - Tudok olvasni, köszönöm.
Az érdekel, hol van a felesége.
- Asztúriában. Pár nap múlva érkezik. - Miért nincs magukkal?
A lányommal előbb érkeztünk. Már nagyon hiányzott neki a nagyi.
- Tudja, milyenek a gyerekek. - Nem, nem tudom.
Újra kérdem: miért nincsenek együtt maguk hárman?
Sarának volt még némi munkája. Egy héten belül itt lesz ő is.
Tehát csak maga vigyáz a gyerekre?
És a nagymamája. De csak egy hétig, míg ideér az anyja.
- Kapott már állásajánlatot? - Nem. Csak nemrég érkeztünk.
- Következő! - Köszönöm.
Egy pillanat, és a lányom papírjai?
Ezzel végeztünk.
- Ezt hogy érti? - Ez minden.
- Nem megyek el a lányom papírjai nélkül. - Bassza meg!
- Marta! - Álex bácsi!
Hová mész, szívem? Hé!
Hová viszi őt?
Hugo, elviszik Martát. A francba, elviszik!
- Marta! - Apa!
Fogd ezt meg! Marta!
Marta!
- Álex? - Merre van a lépcső?
Erre!
Marta!
- Marta! Hé! - Apa!
- Engedjék el a lányomat! - Apa!
Apa!
Marta, drágám!
- Apa! - Marta!
Állj! Állítsa meg az autót!
Szeretlek, apa!
Marta!
Ne!
…megnyugtató híreket az Egészségügyi Minisztériumból.
- Enrique Jiménez őrnagy… - A lányom!
- Ne! A lányom! - Álljon meg!
- A kislányom! - Állj!
- A furgonban van. - Engedély?
Nincs. Engedjen be!
Kérem, nem tudom, mi történt. Valami tévedés lehet.
- Nem. - Be kell engednie, kérem!
Hé, várjon!
Elmegyünk. Már megyünk is.
- Gyere, Hugo, menjünk! - Marta…
- Marta! - Menjünk, vagy megölnek!
- Rohadtul kinyírnak minket, gyere! - Engedj el!
Marta…
Saját biztonságuk érdekében igazolványukat tartsák jól látható helyen,
és kérésre mutassák fel a rendőröknek!
A francba!
Emilia! Emilia, elrabolták Martát!
- Vérmintát vettek. Gondolod, hogy…? - Elnézést!
- Kit raboltak el? - Az unokahúgomat.
- Az a sze… - Álex, ő itt…
- Ő Begoña, a háztömbfelügyelő. - Az önök és a közösség szolgálatában.
Maga Sara férje, nem?
- De, igen. - Szóval kit raboltak el?
A lányomat. A tízéves lányomat.
Épp regisztráltunk.
- Elválasztottak minket és elvitték. - Értem.
- Ön és a neje dolgoznak? - Nem. Ezért jelentkeztek be.
Nos, akkor a rejtély megoldódott.
A munkanélküliek gyerekeinek otthonába vitték.
Határidő és figyelmeztetés nélkül?
Mindig a gyerek számára legjobb döntést hozzák.
- Vannak szakértőik. - A legjobb elszakítani a szüleitől?
- Csillapodjon! - Nyugalom.
Sajnálom.
A lánya jó helyen van. Gondoskodnak róla.
- Persze. - Amíg maga és a neje nem kapnak munkát.
Különben is, a kislány biztos jól érzi magát.
Ezek az otthonok olyanok, mint egy nyári tábor.
Jó hallani! Hát nem nagyszerű?
És hol van ez a csodás otthon?
Sok van, szerte az országban. Sajnos, sok gyermek szorul védelemre.
Máris sokkal nyugodtabbak vagyunk, Begoña.
- Kikísérlek, ha akarod. - Jól van.
Ismered a szabályt: ha itt maradnak, alá kell írniuk a nyilvántartást.
- Ez fontos. - Hát persze.
- És Sarának is, mikor ideér. - Rendben.
Ne aggódj! Ahogy mondtam, mindent ellenőrzés alatt tartunk.
- Legyen szép napjuk! - Meglesz.
- Viszlát, Emilia. - Viszlát, Begoña. Köszönöm.
Vén szipirtyó!
- Ha bármi történik Martával… - Megoldjuk. Megígérem.
Kerüljön bármibe.
Munkát kell találnom. Mindenképp.
Hugo!
Ismerek valakit, aki segíthet nekünk.
Köszönöm.
Csukja be az ajtót kifelé, kérem!
Semmi gond, nyugalom!
- Emilia! - Üdv, Luis!
- Hogy vagy? - Megvagyok.
Öregszem.
Ahogy te is.
Mikor meghallottam a hangod a telefonban, alig hittem el, hogy te vagy.
- Minden rendben veled? - Igen.
És a lányaid?
Jól vannak.
Szívességet kell kérnem tőled, Luis.
Az unokám…
nemrég érkezett Asztúriából.
Ma reggel, mikor regisztráltak,
elvitték egy otthonba.
Vissza tudod juttatni?
- Túlbecsülöd a hatalmamat. - Miniszter vagy. Van hatalmad.
Az apja dolgozik?
- Nem. - Nos…
- Most érkeztek. Mérnök a szakmája. - Munka nélkül… Mérnök?
Talán intézhetek neki valamit, de időbe telik.
Bármilyen munkát elvégez. Sürgős.
- Luis… - Bármilyet?
A nejemnek kéne otthonra valaki, de nem egy mérnök.
Bármit elvállal.
Hadd hívjam fel!
Köszönöm. Kint várok.
- Hétre legyen nálunk! Itt a cím. - Ott lesz.
Engedély, a kerítéshez.
- Elvihetlek valameddig? - Nem kell.
Köszönöm.
Emilia!
A nejemnek azt mondtam, jó barátok voltunk.
Azok voltunk?
Igen, azok voltunk.
De annak vége.
Saját biztonságuk érdekében a belépés szigorúan tilos annak,
akit az orvosi vizsgálat arra alkalmatlannak ítél,
vagy aki betegség tüneteit mutatja. Az állásajánlatok kapcsán
a jelöltek képességeit és alkalmasságát körülbelül 200 munkakörre teszteljük.
Kérem, engedjen be! Muszáj dolgoznom, nem érti?
Kérem, engedjen be! Holnapra meglesznek a papírjaim.
- Ne vigyenek el, kérem! - Pofa be!
- Köszönöm. - Ne vigyenek el!
Saját egészségük és biztonságuk érdekében a belépés szigorúan tilos
betegek, valamint iratok vagy megfelelő öltözék nélküli személyeknek.
Saját biztonságuk érdekében a belépés szigorúan tilos annak,
akit az orvosi vizsgálat alkalmatlannak ítél,
vagy aki betegség tüneteit mutatja.
Üdv!
Ki maga és mit keres itt?
Állásinterjúra jöttem.
Akkor a személyzeti bejáratot használja, arra!
- A személyzeti bejáratot? - Igen.
Jöjjön velem!
Ha itt látják, lőttek az állásnak.
Jöjjön!
- Amúgy Manuela vagyok. - Örvendek. Én Hugo.
Mutasd a kezeid!
- Kezet mostam. - Hát moss újra!
Jó alaposan dörzsöld!
Ott találod a csapot.
- Szólok az úrnőnek, hogy itt vagy. - Kösz.
- Ne nyúljon semmihez, világos? - Igen.
- Ott a szappan. - Értem. Köszönöm.
- Nincs mit. - Szia, Rosa!
Jó napot!
- Gyönyörű. - Iván…
Egy pohár bort, Ana!
- Te ki vagy? - Állásinterjúra jöttem.
Jobb neked, ha nem alkalmaznak.
Ez a ház kívülről szebb.
Kéred a zsírját?
Én nem szeretem.
Nem, köszönöm.
Iván úrfi, hozok önnek harapnivalót.
- Kösz, Rosa. - Gyere velem!
Rendben.
Sok szerencsét!
Ez isteni.
- Tényleg ezt vegyem fel? - Csinos leszel benne. Próbáld fel!
Olyan leszek, mint egy baba.
- Vagy egy sárga csirke. - Csinos leszel, hidd el!
Rosa, jó lesz ez a vacsorára?
Csodás. Az édesanyjának jó az ízlése.
- Jó, felpróbálom. - Remek.
Az a mániád, hogy kiöltöztess.
- Ez nem az én stílusom. - Stílus? A megjelenés számít.
Végeredményben az vagy, aminek látszol.
Rendben.
- Örvendek! - Én is.
- Maga Hugo Mújica, igaz? - Igen.
Jöjjön be, kérem!
A férjem ódákat zengett magáról.
Nincs túl sok mondanivalóm. Sietek, már várnak rám.
- Maga mérnök? - Igen.
- Milyen mérnök? - Agrármérnök.
- Nehéz idők járnak a mezőgazdaságra. - Igen, nagyon.
Figyelmeztetem, mi intelligens és keményen dolgozó embereket keresünk.
Házimunkát fog végezni. Takarít, felszolgál…
teszi, amire Rosa utasítja. A munkaidő hosszú.
Nem gond, erre számítottam.
Tökéletes.
Holnap vacsoravendégeket várunk, ezért sürgősen kell valaki.
Szabályos szerződést kötünk, a papírjai rendben lesznek. Minden törvényes.
Tökéletes.
Holnap délután várjuk. Rosa mindent elmond magának.
A neje is vékony, mint maga?
Az egyenruha miatt.
- A nejem? - Hát nem tudta? Házaspárt keresünk.
De igen, de a nejemet egy másik házba küldték.
Sajnálattal hallom.
- Így nem alkalmazom. Keressünk tovább! - Ne!
A nejem biztos átjöhet ide. Nem gond.
Nos, akkor holnap találkozunk.
Hazajöttem.
Mi a helyzet? Megszerezted?
Miguel Uribe.
- Örvendek. - Én is, María José Gómez.
María José?
Vagy hívjalak inkább Uribe asszonynak?
Próbáld meg,
és esküszöm, ez lesz a történelem legrövidebb házassága!
Világos?
Te nem is szeretsz.
- Te nem is… - Hallgass!
Carlos…
Biztosan meg akarod tenni?
Nem fogod megbánni?
- Aggódom az anyád miatt. - Felejtsd el! Ezt én megoldom.
El kell tűnnünk innen, érted?
Sosem hagynálak magadra.
Soha.
Ilyen egyszerűen nem szabadulsz tőlem.
Érted?
Húsz éve ért véget a III. világháború.
Spanyolország a győztes oldalon harcolt, és győzelmünket ünnepelnünk kell.
A háború végén kevesek hitték, hogy az ország
lehet még oly erős és virágzó, mint most, alig két évtized múltán.
Marta…
Ezek az egyenruháitok.
Mindig ezt fogjátok viselni.
Hetente egyszer mosunk, ezért ne koszoljátok össze!
Vigyázzatok rájuk, kérlek!
Ezt ide kell adnod.
Nem lehet nálatok semmi személyes tárgy.
Se plüssállat, se baba, se nyaklánc, se fotók.
A szabály az szabály. És a szabályokat be kell tartani, igaz?
- Igen. - Igaz.
Nagyon helyes.
Add ide!
Gyerünk!
Jól van.
Gyerekek, álljatok fel!
Jön az igazgató. Hagyjátok az egyenruhát! Álljatok fel! Így, jó.
Húzzátok ki magatokat! Mondjátok: „Jó estét, igazgatónő!”
Jó estét, igazgatónő!
Isten hozott!
Szóval ti vagytok az újak.
Milyen édesek!
Okos gyerekeknek tűntök.
Azért vagytok itt, mert…
különlegesek vagytok, tudtátok?
Nem? Pedig azok vagytok.
Nagyon különlegesek.
Mindannyian.
Nagy reményeket fűzök hozzátok.
Miért nincsenek még eredmények? Mert maga egy gyáva féreg.
- Nem emelt az adagon. - De…
Idehallgasson, Tomás!
Ezek a különleges gyerekek az egyetlen reményünk.
Vagy teszi a dolgát, vagy végeztünk.
Kirúgom innen, és elmehet.
- Jó messzire. - Alma!
Még túlságosan kicsik. Attól félek, nem bírnák.
Ezek utcakölykök voltak. Nincs senkijük.
Ha nem bírják,
van jobb hely is számukra.
Nem értem, Alma. Jobb hely?
A mennyország, Tomás.
Mert ez itt a pokol.
Gyerünk!
Ez az.
Gyere!
Erre! Már majdnem ott vagyunk.
Gyere!
…nyolc, kilenc, tíz.
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc, kilenc, tíz.
Új barátok érkeztek hozzátok. Köszönjetek nekik!
Üdvözöljétek az új társaitokat! Ügyesek vagytok.
Nézd csak, Marta! Ez lesz az ágyad.
- Érted? - Igen.
Mi a neved?
- Marta. És a tied? - Felipe.
Mióta vagy itt?
- Nem tudom. - Gyerekek!
Alvásidő! De előtte énekelünk egyet. Mit is?
- A himnuszt! - Úgy van.
- Álljatok az ágyatok elé! - Állj ide!
Az ágyad elé.
Te is, a saját ágyad elé.
Ma este Lucas kezdi a himnusz éneklését.
Nagyon jól énekel.
Egy…
két… há'!
Újra hallani fogjuk majd
Szülőhazánk nevét teljes dicsőjében
A történelem, mi sorsunkat formálta
Most új esélyt kínál nekünk
Az ég megnyílik, és befogad minket
Még dicsőbb, igazságosabb és kitartóbb népünket
Újra ragyog majd múltunk dicsfénye
Ami lobogónkra sosem hozott szégyent
Ma megindulunk, egy emberként
Összefogva, nemzetünk épülésére
Hozzon az út bármily nehézséget szembe
Két vérvörös sáv fogja közre óvón a Napot
Újra hallani fogjuk majd
Szülőhazánk nevét teljes dicsőjében
A történelem, mi sorsunkat formálta
Most új esélyt kínál nekünk
Az ég megnyílik, és befogad minket
Még dicsőbb, igazságosabb és kitartóbb népünket
Újra ragyog majd múltunk dicsfénye
Ami lobogónkra sosem hozott szégyent
Ma megindulunk, egy emberként
Összefogva, nemzetünk épülésére
Hozzon az út bármily nehézséget szembe
Két vérvörös sáv fogja közre óvón a Napot
Angyalkáim.
Tegnap elvitték Martát.
Nagy bajban vagyunk. El kell mennünk.
- Értékesebb az ő életénél? - A fenébe, Hugo!
Az a lány az életünk.
Érti, ugye?
A rendőrség és a hadsereg erősebb, mint valaha.
Ha értünk jönnek majd, minket ki véd meg?
- Letartóztatták. - Mi? Ne!
Te következel.
Ki volt még veled aznap éjjel?
KÖRÖZÖTT SZEMÉLY
Átjutok a rohadt kerítésen, és megszerzem a munkát.
- Honnan van ennyi vizük? - A tengerből.
Ezek a szemetek szart se tudnak a mi gondjainkról.
Nem felejtem el, amit tettél.
Futás!
Meneküljetek!
Ne feledjék: a jövő a miénk.
A feliratot fordította: Kisházi Viktória