‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫יומני היקר,‬
‫לך תזדיין.‬
‫סתם צחקתי.‬
‫אני לא יודעת מה לכתוב בדבר המטופש הזה.‬
‫בכל מקרה, היי.‬
‫שמי סידני.‬
‫אני ילדה לבנה ומשעממת בת 17.‬
‫אני לא מיוחדת, זה מה שאני מנסה לומר,‬
‫ואני בסדר עם זה.‬
‫עברנו לפנסילבניה לפני שנתיים,‬
‫ולא לחלק נחמד בפנסילבניה, אלא למקום מחורבן‬ ‫שמזכיר תירס וכרוב.‬
‫העיר שלי זכתה במקום הראשון כמה שנים ברצף,‬ ‫כמקום המזוהם ביותר באמריקה, אז...‬
‫יש.‬
‫גברת קפריוטי גרמה לי להבטיח לעשות זאת.‬
‫תבטיחי שתעשי זאת.‬ ‫-היא אמרה שאולי זה יעזור למצבי הרוח שלי.‬
‫אולי זה יעזור למצבי הרוח שלך.‬
‫יש לי הרבה התקפי זעם.‬
‫אני לא רוצה את זה, אבל זה פשוט נשפך.‬
‫זה בגלל שאבא שלי מת בערך, באביב הקודם.‬
‫אז מה אני אמורה לכתוב עכשיו? אני לא מבינה.‬
‫כל דבר.‬
‫הכול.‬
‫כל מה שתחשבי עליו.‬
‫ועכשיו אף אחד לא יודע מה לומר לי.‬ ‫-תחשבי על זה כמו על שיחה עם עצמך,‬
‫אבל אף אחד לא יקרא את זה מלבדך.‬
‫אפילו לא היועצת.‬
‫אני יכולה פשוט...‬
‫להשתמש בטלפון שלי?‬
‫הטלפון יסיח את דעתך. את לא חושבת ככה?‬
‫אני רוצה שתעסקי במשהו יותר...‬
‫טיפולי.‬
‫הדברים האלה אף פעם לא קלים,‬
‫אבל אני רוצה שלפחות תנסי לחוות את התיכון‬ ‫בצורה נורמלית.‬
‫כאילו, היא די בסדר, כנראה.‬
‫אפילו אם היא מריחה כמו היפית זקנה.‬
‫בכל מקרה, לחיי חוויה נורמלית בתיכון,‬
‫יהיה מה שיהיה החרא הזה.‬
‫וכן, במקרה של גירוי,‬
‫ישנה עלייה בכל מיני דברים,‬
‫כולל אדרנלין, וכמובן, בזרימת הדם,‬
‫והדם ממשיך לזרום מטה,‬
‫ונלכד בקורפוס קברנוסום.‬
‫- סקס -‬
‫הפין מתרחב,‬
‫וכך הפרט הזכרי בקרב האדם הנבון,‬
‫מסוגל להחזיק בזיקפה.‬
‫כן.‬
‫מניסיוני, מר פייל,‬
‫החזקת הזיקפה מוצלחת הרבה יותר‬
‫בידיה של נקבת האדם הנבון.‬
‫מצחיק מאוד, מר לואיס.‬
‫רק דיברתי על מדע.‬
‫נמשיך הלאה.‬
‫כשנקבה חווה גירוי מיני,‬
‫קצב זרימת הדם לאברי המין מוגבר אף הוא...‬ ‫-קדימה, שיח ג'ינג'י. תצחקי. זה היה מצחיק.‬
‫למה כל זה קורה?‬
‫שק האשכים שלכם שונה משל האחרים.‬
‫זה שק אשכים שאינו סימטרי.‬
‫החברה הכי טובה שלי היא דינה.‬
‫היא קשוחה בטירוף.‬
‫לא הייתי מצפה שהיא תהיה חברה שלי,‬
‫אבל שתינו עברנו הנה במקביל, בערך.‬
‫שתינו היינו הילדות החדשות בשכונה, כן?‬ ‫אז... כנראה שהיה לי מזל.‬
‫לפני דינה, הייתי מאוד מופנמת.‬
‫אני לא אדם שאוהב תשומת לב, האמת.‬
‫אבל יש בה משהו ש...‬
‫היא פשוט גורמת לי להרגיש שונה.‬
‫היא הייתה איתי כשגיליתי מה קרה לאבא שלי.‬ ‫-טוב, מוכנה?‬
‫היא החזיקה לי את היד.‬
‫בכינו.‬
‫ועכשיו, מאז, היא גורמת לי להמשיך לצחוק,‬
‫כשכל מה שאני רוצה זה להתמזג ברצפה.‬
‫וזה גרם לי להבין...‬
‫שמעולם לא הייתה לי חברה טובה.‬
‫- פידלר'ס דיינר -‬
‫אז אני עומדת, מנסה להסתדר, והוא, כאילו,‬
‫"מי הילדה החדשה?" ואמרתי, "שתוק, זאת אני,‬ ‫דינה."‬
‫רגע, זה בראד לואיס?‬
‫כן.‬
‫הוא די מתוק, את יודעת?‬
‫ואז, הוא ביקש לצאת איתי לנשף ההומקאמינג.‬
‫רגע, והסכמת?‬ ‫-לא. אמרתי לו לקחת את הקוביות בבטן‬
‫ואת הלסת המסותתת שלו ולעוף לי מהעיניים.‬
‫כן, ברור שהסכמתי.‬
‫אלוהים. שכבת איתו, לא?‬
‫איזה טירוף. אין מצב!‬
‫נתת לבראדלי לואיס אישור חדירה?‬
‫תגידי לי שהוא השתמש בקונדום, כי...‬ ‫-כן, בטח.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-דינה הורידה את הגשר בשיניים,‬
‫והציצים שלה צמחו פתאום, אז...‬
‫אז ברור שבראדלי לואיס האדיר שם לב אליה.‬
‫אז אתם, כאילו...‬
‫פתאום הפכתם לחבר וחברה, או משהו?‬
‫כאילו, לא הגדרנו את זה עדיין, אבל...‬
‫אני ממש מחבבת אותו, טוב?‬
‫זה הכי גרוע שיש.‬
‫כן. לא. בטח, אני מבינה.‬
‫רק תני לו סיכוי.‬
‫בחייך, חייב להיות מישהו שאת מחבבת בערך,‬ ‫אפילו קצת.‬
‫אני לא יודעת. כנראה שלא חשבתי על זה.‬
‫טוב, תחשבי על זה,‬
‫ואז אולי נוכל לצאת יחד לנשף ההומקאמינג.‬
‫היי, מותק.‬ ‫-היי!‬
‫מצטער שאיחרתי.‬
‫הכול טוב, מותק.‬
‫הם קוראים אחת לשני "מותק". בא לי למות.‬ ‫-היי, סיד.‬
‫בראדלי.‬ ‫-אימא שלך תביא לנו המבורגרים, לדעתך?‬
‫הם ממש מעולים פה.‬
‫היא לא עובדת היום.‬ ‫-סתם שאלתי.‬
‫טוב.‬ ‫-אתה רוצה המבורגר, בראד? נקנה המבורגר.‬
‫יש לי קצת כסף.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫רוצה להתחלק באחד?‬ ‫-כן. קטשופ.‬
‫תתכבד.‬
‫אז...‬
‫דינה אדירה, לא?‬
‫אלוהים, את מחייכת לפעמים?‬
‫לא היום.‬
‫אז מה החלטנו?‬
‫מה שתרצי, מותק.‬
‫בבקשה, תפסיקו. הלוואי שתפסיקו לדבר.‬ ‫-את מוכרחה לנסות צ'יפס, מותק.‬
‫שיימחק לו החיוך המרוצה מהפרצוף המטופש שלו.‬
‫שיט.‬ ‫-אלוהים.‬
‫פאק.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫רגע. מה?‬ ‫-אני בסדר. תני לי רגע.‬
‫קח טישו.‬
‫תני לי רגע, טוב?‬
‫אז זה הסיפור.‬
‫היום,‬
‫כמעט שכנעתי את עצמי שגרמתי לבראדלי לואיס‬ ‫לדמם מהאף.‬
‫בכוח המחשבה.‬
‫בסדר...‬
‫אני בעיקר צריכה להירגע יותר.‬
‫לא אאבד את החברה הטובה האחת והראשונה שלי.‬
‫אני שמחה בשביל דינה,‬
‫ואם היא נהנית לצאת עם בראדלי הזין לואיס,‬
‫אז כנראה שאני בסדר עם זה.‬ ‫-היי, סיד!‬
‫היי.‬
‫סטנלי ברבר.‬
‫אנחנו גרים באותו הרחוב.‬
‫בזמן שאני מרגישה חרא בנוגע לכל דבר בי,‬
‫סטן הוא מלך בלא לשים זין.‬
‫הרגל שלי נרדמה. שנייה.‬
‫אפשר ללכת איתך?‬
‫בטח. למה לא?‬
‫מגניב.‬
‫סטן הוא די מוזר.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-נעליים. מי צריך אותן?‬
‫אז, בלאדוויץ', אני צודק?‬ ‫-מה?‬
‫בלאדוויץ'. את אוהבת את המוזיקה שלהם?‬ ‫-זה שם נוראי ללהקה.‬
‫לא. הוא מושלם.‬
‫הם בטח נשמעים חרא.‬
‫כאילו, יש לי תקליט שלהם...‬
‫מהדורה מוגבלת עם עטיפה מיוחדת,‬
‫אם את רוצה לבוא פעם,‬
‫נוכל להקשיב להם פעם.‬
‫נוכל להתמסטל.‬
‫אף פעם לא התמסטלתי.‬
‫כן, אולי.‬
‫כאילו, את לא חייבת.‬
‫אני פשוט...‬
‫את יודעת, אנחנו שכנים,‬
‫ואף פעם לא הסתובבנו יחד.‬
‫לא, כנראה שלא.‬
‫אבל, כן. אולי כדאי שנסתובב.‬
‫כן.‬
‫מגניב.‬
‫תהיי בקשר.‬
‫באיזה עולם אנחנו חיים, סידני.‬
‫אני גרה עם אימא שלי ואחי הקטן.‬
‫סידני! זו את?‬
‫אימא ואני לא מסתדרות לאחרונה.‬
‫לא. זה רוצח עם גרזן. טוב ששאלת.‬
‫מצחיק מאוד.‬
‫היי. אז מסתבר שהכלב של קארן נכנס בדלת רשת,‬ ‫או משהו כזה,‬
‫אז היא הלכה לוטרינר באופן דחוף.‬
‫טוב.‬ ‫-אז אחליף אותה במשמרת הערב,‬
‫וזה בסדר, אני חייבת לה שתי משמרות,‬
‫מהפעם שליאם אכל את כל הגבינה.‬
‫טוב, תודה שסיפרת לי את סיפור חייך, אימא.‬ ‫-לא. רגע,‬
‫תחזרי. עוד לא סיימתי. עיניים אליי.‬
‫טוב. שאלה. שאלה גדולה.‬
‫ראית את הגרביונים שלי?‬
‫הם היו במקלחת. תלויים מעל וילון האמבטיה?‬
‫מצטערת. חשבתי שהם מלוכלכים.‬
‫לא, הם נתלו לייבוש.‬ ‫-מצאתי אותם באמבטיה.‬
‫איפה הם? זה הזוג האחרון שלי.‬
‫אני...‬
‫כיבסתי אותם.‬
‫רגע. במכונה?‬
‫כן, והם כנראה הגיעו למייבש כביסה, אז...‬
‫מעולה.‬
‫עכשיו ארגיש כמו נקניקייה, כשאגיש נקניקיות.‬ ‫-את לא באמת חייבת ללבוש אותם, נכון?‬
‫אף אחד לא לובש אותם מאז שנות ה-90'.‬
‫את יכולה לוודא שליאם יכין שיעורים‬
‫ויאכל ארוחת ערב?‬
‫הוא לא גדול מספיק כדי לוודא בעצמו?‬ ‫-סידני, תוכלי לעשות משהו בשבילי, רק פעם,‬
‫בלי לשאול שאלות?‬
‫ואני חשבתי שהייתי מקסימה.‬
‫לא. אפילו לא קצת.‬
‫זה באמת לא משנה על מה נדבר.‬
‫אימא ואני נוכל לשבת בדממה כל חיינו,‬
‫והיא עדיין תשגע לי את השכל.‬
‫היי, גוב. הכנת שיעורים?‬
‫לפני כמה שעות.‬
‫ברגע שהגעתי הביתה. מה איתך?‬
‫אני אגיע לזה.‬
‫באמת, סיד, אימא אומרת שאת צריכה לעבוד קשה‬ ‫כדי להצליח.‬
‫כן, התוכנית היא שאני אשב ואראה אותך מצליח,‬ ‫גוב.‬
‫היי, מי יודע?‬
‫אולי יום אחד, אם תעבוד ממש קשה,‬
‫תוכל להיות זה שישלם על הלוויה שלי.‬
‫איך היה בבית הספר היום?‬ ‫-טוב...‬
‫ריצ'רד ריינרד הרביץ לטובי גרדנר בפרצוף ‬ ‫ו...‬
‫שלחו אותו למשרד של מר קופי.‬ ‫-כן?‬
‫כן, ולדעתי אני הבא בתור, אז...‬
‫אני מכין תוכנית. תראי.‬
‫שיט, גוב. זה בשבילך?‬
‫כן. עיצבתי את זה בעצמי.‬
‫מגן לחזה, לשוקיים, כפפות מחודדות...‬
‫אבל אני לא בטוח לגבי הקסדה עדיין,‬ ‫כי אני לא רוצה לחסום את הראייה ההיקפית,‬
‫את יודעת, לכל מקרה.‬
‫זה ממש מגניב, בן אדם.‬
‫זו אחת העבודות הטובות שלך.‬ ‫-כן, זה אב טיפוס,‬
‫ותמיד הכי קשה לתכנן את החליפה הראשונה,‬
‫אז עדיין צריך לפתח את זה.‬
‫ו... סליחה, מה הייתה התוכנית?‬
‫טוב, אני אכין את החליפה‬
‫ואכסח את ריצ'רד ריינרד.‬
‫נקמה. הבנתי.‬
‫המשפחה שלי.‬
‫כנראה שאף פעם לא היה לנו יותר מדי כסף.‬ ‫כאילו, כל מקום שעברנו אליו, ועברנו הרבה,‬
‫תמיד היה דומה למקום הזה.‬
‫זה כמו הלוטו, כנראה.‬
‫יש ילדים שזוכים בגדול, מהרגע שהם נולדים.‬
‫אנחנו, כל השאר,‬
‫כולנו תקועים עם כרטיסי גירוד ופקקי בקבוקים‬ ‫וכל החרא הזה.‬
‫ליאם?‬ ‫-כן?‬
‫אם ריצ'רד ריינרד אי פעם ייגע בך...‬
‫לפני שתכין את החליפה כדי לכסח אותו,‬
‫אני אמלוק לו את הגרון...‬
‫במו ידיי, מול מר קופי.‬
‫באמת?‬
‫כן. ככה:‬
‫את כזאת מוזרה.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫טוב, יש לי וידוי.‬
‫יש לי חצ'קונים על הירכיים.‬
‫אני ממש מגעילה.‬
‫ניסיתי משחות נגד פצעונים וסבונים‬
‫ועוד שטויות. שום דבר לא עזר.‬
‫אפילו לא כיף לפוצץ אותם.‬
‫די!‬
‫זה כנראה רק גיל ההתבגרות.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אז סטנלי ברבר סימס לי.‬
‫הוא גרם לי להקשיב לבלאדוויץ'.‬
‫- איגלס -‬
‫- סופר צ'מפס -‬
‫לפעמים, בלילה, אני רוצה לגעת בעצמי,‬
‫אבל אני לא עושה את זה.‬
‫חמאת בוטנים עוזרת לי.‬
‫- רק 29.95 דולר -‬
‫מיליונים גילו את הסוד...‬ ‫-ככל שאימא חוזרת מאוחר יותר,‬
‫כך היא שותה יותר יין.‬
‫מה אנחנו רואות?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫לא דיברנו על אבא, מאז שהוא התאבד במרתף.‬
‫המזגן מקולקל.‬
‫כנראה שהוא... התחמם מדי.‬
‫חם בטירוף בבית הזה.‬
‫תפתחי חלון.‬
‫זה הדבר הכבד הזה שכולנו מפחדים לדבר עליו.‬
‫קראו לי... למשרד היועצת.‬
‫למה? מה עשית?‬
‫כלום.‬
‫היא רק...‬
‫היא רוצה שתהיה לי... דרך ביטוי, או משהו.‬
‫דרך ביטוי למה?‬
‫לפעמים זה מרגיש כאילו...‬
‫האנשים שאני אוהבת, לא אוהבים אותי.‬
‫טוב...‬
‫אולי את מכוונת גבוה מדי, מותק.‬
‫היא כזאת כלבה לפעמים.‬
‫אבא היה מבין אותי.‬
‫אבל הוא תלה את עצמו, אז כנראה שאני לבד.‬
‫לפעמים אני תוהה למה הוא עשה את זה,‬
‫ולמה אף פעם לא דיברנו על זה...‬
‫ומה לעזאזל קורה איתי.‬
‫למה לפעמים אני מרגישה שאני בוערת מבפנים.‬
‫כי אולי...‬
‫אני הרבה יותר דפוקה ממה שחשבתי.‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬