EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
En, to, tre, fire,
fem, seks, syv, otte.
Pinkalicious dufter godt.
Hans sprog er godt for alderen trods CP.
Men hvornår begynder han at gå?
Jeg er ved at blive bekymret. Han er fem.
Jeg købte gangstativet, men han rører det ikke.
Vi ved endnu ikke, hvordan Ryans CP kommer til udtryk.
Du må indstille dig på, at Ryan aldrig kommer til at gå.
Det er forfærdeligt.
Nu har jeg dig. Jeg klemmer dig.
Hej.
Åh gud. Hvor er du skummel.
Du lavede det samme ansigt, da du var en lille dreng.
-Du elsker virkelig det her. -Ja.
Det var lige, hvad jeg havde brug for. Et godmorgenkram.
Mor, jeg græd over en forsikringsreklame i morges, fordi fyren lignede Tanner.
-Får jeg det godt igen? -Selvfølgelig.
Men du vidste godt, han havde en kæreste.
-Mor! Det hjælper ikke. -Undskyld, du har ret.
Okay. Jeg opgiver den her.
Kare, jeg har tænkt. Jeg ved…
Ryan!
Min søde dreng!
Det styrker min sjæl at se jer to sammen igen.
Det er en forsoningens dag overalt.
Din mor og jeg blev uvenner i går. Men jeg er klar til at hele.
Det er jeg glad for. Har vi mødtes før?
Selvfølgelig! Jeg har fortalt dig om Tonya.
Hun boede hos os, da du var lille.
Vi var i bad sammen. Kan du huske det? Du var helt slasket.
-Det husker jeg ikke. -En lille sæl.
Vi gik på sygeplejeskole sammen. Nå, men hun bor her nu.
Kare, jeg så Susan bære sine ting ud fra Phil i aftes.
-Så jeg tror, det er slut. -Tonya. Hej. Vil du have morgenmad?
Meget gerne. Pokkers.
Pandekager. Jeg havde håbet på arme riddere.
-Det kan jeg godt lave. -Det ville være lækkert.
Hvis det ikke er et problem.
Hallo?
Ja, det er Karen.
Åh gud.
Ja.
Er alt okay?
Bedstemor har fået et slagtilfælde.
Hun er død.
Åh gud! Nej!
Nej!
Det sagde min far til mig, da han mistede sine forældre.
Og jeg beklager mit udbrud tidligere.
Det har sat alt muligt i gang i mig, for jeg mistede min mor sidste år.
Og sorg varer hele livet.
-Det er fint. -Jeg…
Bare rolig, Karen. Jeg bruger min smerte til at hjælpe dig igennem din.
Jeg lagde mærke til, at du ikke græd tidligere.
-Og det er okay. -Tonya.
Du bearbejder. Helt normalt.
Hver lørdag mindede bedstemor mig om, hvor hendes begravelsesplaner lå.
"Kære Karen,
hvis du læser dette, er jeg død.
Forhåbentlig ikke på et plejehjem, det var jeg aldrig gået med til.
Min begravelse skal afholdes i Skt. Valentina-kirken."
Kirke? Var hun religiøs?
Ingen anelse. Nogle gange.
"Det må gerne være dystert. Ingen unødig lystighed."
Ingen sjov ved en begravelse?
Det er nok.
"Jeg ser gerne, at du bærer den kjole, jeg gav dig til Ryans første fødselsdag.
Til receptionen skal der serveres kødpålæg.
En mere detaljeret menu er vedlagt.
Og det skal finde sted hjemme hos mig."
-Giver det ikke mere mening her hos os? -Nej, det var hendes ønske.
Okay. Ryan, lad os tjekke, hvordan soveværelset og toilettet ser ud.
Lad os gøre det.
Mor?
Mor!
Er du okay?
Ja. Der er bare så meget at gøre.
Se bedemanden, købe blomster, ringe til familien.
Jeg rengør huset.
-Jeg gør, hvad du har brug for. -Du fjerner lagnerne sammen med mig. Kom.
Se. Her er hun til sin dimission i gymnasiet.
Du godeste.
Hun var så smuk.
-Det var hun virkelig. -Ja.
-Lad os bruge det som billede. -Jeg…
Du er så sød at tilbyde at sove på sofaen. Tak.
Hvad? Jeg har ikke tilbudt noget.
-Vær ikke vred. Hun er ensom. -Okay.
Mor, er der andet, jeg kan gøre?
Jeg er jo skribent. Jeg kan hjælpe med mindetalen.
Jeg har styr på det.
Okay. Hvad vil du skrive om?
Jeg ved ikke meget om bedstemor. Hvad var hendes hobbyer?
Hun havde mig.
Og det var vel det.
Hun var med i en bogklub.
Men de smed hende ud.
Der var et kæmpestort skænderi om, hvorvidt 100 års ensomhed var smudsig.
Det mente hun ikke. Hun elskede…
…romantik, og det var det.
Og hun var her bare.
Skal vi tage en pause? Ved du, hvem der altid har det værre end dig?
-Hvem? -Sonja Morgan.
Nå ja! Første halvdel af RHONY!
Jeg henter noget at drikke.
Ry, jeg var travlt optaget af…
Det er den reklame med ham, der ligner Tanner!
Undskyld.
Det er okay. Vin hjælper.
Kabel-tv er så dyrt.
Mor?
Først appelsinen, nu det her. CP slår til igen. Undskyld.
Ry, der er helt sikkert ting, du ikke kan, men det her er ikke en af dem.
-Hvorfor lærte du mig det så ikke? -Du sneg dig altid udenom.
-Okay, kan du lære mig det nu? -Nej.
Det er nemmere, hvis jeg gør det selv.
Smut.
Hvordan fungerer det?
-Sig det. -Jeg vil have regnbuen.
Ryan, se her. Den er som et lille snefnug.
Det var så trist. Det…
-Kan du stikke den i gravemaskinen… -Ryan.
Se. Bedstemor har købt nyt legetøj til dig.
-Her. -Ikke kravle. Hvis du vil have det, så gå.
-Han kan ikke gå. -Han lærer det aldrig, hvis du pylrer.
Ja. Kom så.
Kom så.
Ja. Kom så. Godt!
Meget fint. Ja.
-Mor. -Det er okay.
-Vent, jeg vil… -Sikke en god dreng.
Se selv. Det var virkelig flot.
Okay.
-Jeg kan ikke rejse mig op… -Og du skal…
-Hej. -Karen, hej.
Hør, min mor er lige død, og jeg har ikke lyst til at være alene…
Det gør mig ondt.
Kom her.
Hør, mor.
Jeg har tænkt over det, du sagde.
Du gør så meget for mig, og jeg vil bare hjælpe dig.
Så må jeg i det mindste stå for maden til receptionen eller noget?
Ja, det ville være skønt.
Kan du også skaffe det tøj, bedstemor ville have på i kisten?
-Du ved godt hvilket, ikke? -Den hvide kjole. Modtaget.
Jeg lover at gøre dig glad.
Men jeg solgte da skoene for over markedsprisen.
-Det er en sejr. -Ja, ikke?
-Jo. -Kim?
Hej.
-Hvordan har du det? -Jeg har det okay.
Hvad laver du her?
Jeg vidste, Karen havde det hårdt, så jeg tilbød at lave middag.
Ja, jeg glemte måske at sige det,
men din mor og jeg blev venner, da I ikke talte sammen.
Jeg lavede hende dine yndlingspastaskaller.
Mine pastaskaller?
Jeg forstår, hvorfor de er din livret. De er lækre. Undskyld. Er du vred?
Normalt ville jeg være det, men…
…du er lige blevet dumpet, og din mor er lige død, så vi glemmer det.
Chana masala.
Noget af en mundfuld.
Det er så sjældent, at nogen laver mad til mig. Tak.
Det gør jeg gerne.
Jeg kunne sove i en hel uge.
Slap af, jeg kan tage opvasken.
Skat, efter det i går aftes bør Kim nok gøre det.
Mor, jeg kan godt vaske op.
Jeg kan gøre det. Det er fint.
Jeg laver mad, gør rent… Ægt mig nu.
Nu må du ikke blive vred, men hvordan går det?
Jeg ved det ikke.
Jeg forstår.
Da min mor døde, troede alle, jeg sørgede, men jeg var følelsesløs.
Det er præcis det.
Jeg fattede ikke, jeg havde mistet den vigtigste person i mit liv.
Min mor var en fantastisk, kærlig person.
Moderskabet kom naturligt til hende. Hun ordnede alt for os.
Jeg tror ikke, nogen vil elske mig som hende.
Jeg forstår.
Kom ind.
Sig ikke et ord.
Fru Hayes. Sikke en pæn kjole.
Kisten er klar, hvis I vil se.
Åh gud.
Åh gud, Ryan!
Ryan, hvad har du dog gjort?
Du har glemt underkjolen!
Man kan se alt på hende.
Åh gud.
Hvordan skulle jeg vide det? Du sagde ikke noget.
Jeg troede ikke, jeg behøvede forklare påklædningens grundprincipper.
Vi vælger en lukket kiste.
Tak.
Undskyld, mor.
Det er fint.
-Måske burde Kim have stået for kjolen. -Hvad?
Hun ville ikke have klokket i det.
Hold op med at være så barnlig.
-Hej, Dawnielle. -Hej.
-Åh gud. Hun har en rød kjole på. -Selvfølgelig har hun det.
Hej.
Se lige dig i den tingest.
Det er… Godt for dig.
Vil du dele dem her ud?
Jeg kan ikke. Jeg har dårligt håndled.
Det troede jeg, du vidste. Undskyld. Jeg ved, i dag er hård.
-Kim, tak, fordi du kom. -Ja.
Vil du dele programmerne her ud?
-Selvfølgelig. -Tak.
-Hej. -Hej.
Mor, jeg er ikke barnlig. Jeg siger bare, du og Kim har et bånd.
Du betror hende mere end mig.
Få ikke dagen i dag til at handle om dig.
Det er min mors begravelse. Vær nu sød.
Åh gud. Kendte bedstemor endnu en bøsse? Hvordan?
Hej, tak, fordi du kom. Vi starter om et øjeblik.
God fornøjelse.
Jeg kan ikke gøre noget rigtigt i dag, så jeg sætter mig ned.
Ja.
-Fru Hayes. -Ja?
Vi kan begynde nu.
Det kan ikke være alle.
Det gør mig ondt.
Vi kan vente lidt.
Nej.
Lad os bare gøre det.
Alle bedes rejse sig. Vi læser fra Andet Timoteusbrev.
Og nu, Lauries datter, Karen.
Min mor var…
Hun var Supermor.
Moderskabet faldt hende naturligt.
Så meget, at hun gjorde det til sit liv.
Jeg fatter ikke, at hun er væk.
Jeg tror ikke, nogen kan elske mig, som hun gjorde.
Fru Hayes, Ryan, jeg kondolerer.
-Tak, Henry. -Hvordan kendte du bedstemor?
Jeg var hendes gartner. Nogle gange blev hun forvirret og kaldte mig Ryan.
-Det hedder jeg ikke. Henry. -Rart at…
Laurie forveksler homoer. Problematisk!
-Jeg er ikke homo. -Det er jeg ked af.
Nu er jeg problematisk! Jeg ville ikke antage noget.
Ikke at der er noget galt med at være hetero.
-Selvom der er lidt. -Jeg laver sjov. Jeg er meget homo.
Det er et symptom. Jeg er på spektret.
Det er mildt, så bare en anelse.
Jeg har cerebral parese. Også bare en anelse.
Kom med til min handicapgruppe!
Vi hedder Crips. Af åbenlyse grunde kan vi ikke reklamere på nettet.
-Du kan få mit nummer. -Ja, det ville være dejligt.
Ry.
Vi bør gå.
Ja, et øjeblik.
Nød du gudstjenesten?
-Den var skøn. -Ja.
Tak.
-Kondolerer. -Det er jeg glad for.
-Ryan. -Ja.
Okay.
-Rart at møde dig. -Farvel.
Lad os sørge for, at alle gardinerne er trukket fra.
Her ser langt mindre deprimerende ud i sollys.
Ry, hvor er hytteosten?
-Det er ikke pålæg. -Det ved jeg!
Bedste gav meget specifikke instruktioner.
Hvor kunne du? Du er uforbederlig!
Kødbollerne ser guddommelige ud.
-Bedstemors ønske var knap mad. -Lige meget! Jeg skulle have gjort det.
Hvordan lærer jeg noget, når du er kontrolfreak?
Vi taler om det senere.
-Onkel Gerald! Hej! -Hej!
Skønt at se dig.
Tante Dawnielle.
Hej. Hvad kan jeg gøre?
Tante Dawnielle er en drukkenbolt.
Du kan sørge for, hun ikke rammer sprutten.
Tante Dawnielle! Hej, min pige!
Er det til mig? Tak.
Hvordan går det, min kære?
Jeg husker min mors begravelse, det var der, sorgen ramte mig.
Jeg var ødelagt. Rammer den dig nu?
-Rammer den? -Jeg går på toilettet. Undskyld mig.
Den rammer dig nok derude. Vær klar. Hold fast i noget.
Min mor bad om, at vi under receptionen tog en runde,
hvor alle sagde noget pænt om hende.
-Ry, vil du lægge ud? -Ja.
Ja. Jeg elskede min bedstemor.
Vi så altid I Lovens Navn sammen. Hun elskede, når folk blev myrdet.
Andre?
Jeg kendte ikke Laurie, men jeg kender Karen.
Jeg kan se, at Karen er den, hun er i dag,
på grund af det særlige forhold, hun havde til sin mor.
Mange tak. Tak.
Skål for Laurie. En kvinde blandt kvinder.
Resten i håret.
Lad os droppe alt det pis.
Min mor var ikke en rar person. Hun var ond og egoistisk,
og hun havde skrækkelige holdninger til alt.
-Karen, jeg forstår. Da min mor døde… -Tonya.
Jeg er træt af, at du taler om din mor og spørger ind til mine følelser.
Ved du, hvad jeg føler? Lettelse. Kan du anbefale en bog om det?
Min mor var dement. Hendes liv ville blive helvede.
Selv uden demens var hun et mareridt.
Jeg er færdig.
Amen! Sådan, søster. Godt for dig.
Tonya, hold kæft.
Du har trukket for store veksler på min gæstfrihed.
Ud med dig. Jeg vil ikke se dig igen!
Ud med jer, alle sammen.
Hun ville have, I blev til kl. 20, men hun er død, så og hvad så?
Jeg vil bare ud af den her skide kjole!
Gudskelov.
Jeg troede, der var dobbelt op.
Tante Dawnielle? Du bør bestille en taxa.
Du ligner min datter på en prik.
Hej.
Jeg ringer i morgen. Få sovet.
-Tab hende ikke af syne. -Hold da kæft!
-Hej. -Hej.
Mor, din opførsel tidligere var ikke ligefrem Emma Gad.
Jeg tror, Emma Gad ville have været meget stolt af mig.
Mor. Har det ødelagt dit liv at få mig?
Nej, skat.
Du kaldte mig en byrde, og siden bedste døde,
har du behandlet mig som en fiasko.
Og jeg vil ikke være grunden til, at dit liv ikke er, som det skal være.
Skat, du har måske gjort mit liv sværere,
men du har også gjort det så meget mere lykkeligt.
Jeg vil ikke være endnu en, du skal passe.
Jeg vil have lyst til at passe dig resten af mit liv.
Men det behøver du ikke.
Derfor skal jeg tænke over, hvad jeg vil have.
Hvad vil du have?
Ingen anelse. Men jeg ved, at jeg vil have mere end otte til min begravelse.
Mor, helt ærligt, du kan i det mindste sigte efter et tocifret tal.
-Måske. -Vi skal have pakket sammen.
Okay.
Åh gud.
Vent, er det…
De italienske nachos fra Macaroni Grill? Ja, det er så.
Jeg troede, de var udgået.
Jeg ringede og sagde, nogen var død, og de sagde: "Okay!"
Du!
Det er trebærkagen fra Sweet Lady Jane.
-Åh gud! -Ja.
I dag ville være elendig, så jeg fandt dine livretter.
Du er bare…
Du er den sødeste…
Åh gud!
Jeg græder.
Nachosene ramte mig.
-Det er godt. -Ja.
Og se, jeg har lavet en kæmpe bunke skidt med kosten.
Men nu kan jeg ikke feje den i skraldespanden. Vil du lære mig det?
Zigzag. Sådan!
Jeg må væk herfra!
Du skal bruge gangstativet.
Hold benene sådan her.
-Sæt den her. -Okay.
Få fat i ham.
Hvor blev min skat af?
Okay, klar?
-Ja. -Okay.
-En til, du kan godt! -Åh gud, stop!
Ja.
Du gik!
Du gjorde det.
Du gik!
Du gjorde det!
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil