PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
RYAN HAYES – ZAŘAZENÍ DO POROTY
Jo!
Rychle se přizpůsobuju trendům.
Teď jsem třeba na přerušovaným půstu.
Takže musím 16 hodin jíst a pak se osm hodin postit.
Tak se to podle mě nedělá.
Vím, co dělám. Platí ten dnešek?
Jo. Dokoukáme ten nejúžasnější příběh v dějinách lidstva.
Dawsonův podělanej svět.
Pět řad za dva týdny. Jsme…
Ztracený případy. Beznadějně ztracený případy.
Mám velkou novinku.
Ústav pro kontrolu léčiv náš blog brzo zařadí mezi léky na spaní.
Ryane, už je to pár týdnů, cos napsal o své poruše a naposledy někoho zaujal.
Na čem děláš teď?
V tuhle chvíli
mám tvůrčí krizi.
Vždyť máme novou kancelář s inspiračním týpím.
Ty ho nevyužíváš?
ZDE NAČERPÁTE INSPIRACI
Ano, často. Moc se mi líbí. Jen…
Asi je to pravda, co se říká. Když jsi šťastný, tvoří se hůř.
To ty nejsi.
Ale jo, jsem moc šťastný.
Vážně? S matkou jsi nemluvil už dva měsíce.
- Jak to víš? - Od Samanthy.
- Říká mi všechno. - Nevidíš mě, ale já tebe jo.
- Tak jak? Chybí ti maminka? - Jsem v pohodě.
- Nepotřebuješ ji? - Stačí, Olivie.
Co kdybys o své poruše napsal znovu?
Můžete být nové hvězdy mezi přehlíženými.
Jasně, ale tohle téma už jsem podle mě řešil dost.
Nevím, co k tomu dodat.
Moje MO není nijak závažná porucha.
Jak myslíš. Kdo s někým chrápe?
Tady Will a Grace s nikým, to vím. Vy dva jste totiž pořád spolu.
- To není… - To není pravda. Ne.
Vedeme šťastný a naplněný život.
Jasně. Užijte si Dawsonův svět, hrdličky. A jen abyste věděli, Jen na konci umře.
- Ta je z nich nejlepší. - Tu já žeru.
Ty jsou pro mě.
Božínku. To je tak milé. Přímo se mnou cloumají emoce.
Jo, je to tak.
Někoho jsem si našla.
Jmenuje se Rae.
Přestaňte vyzvídat. Ne, fakt.
Nechte toho.
Prosím dopřejte mi teď trochu soukromí.
Olivia má přítele?
Samantha s někým spí?
Haha, směju se jak pominutá.
V tom případě bychom měli…
Jo. Někam vyrazíme.
Něco si zahrajeme. Jmenuje se to Gay, nebo má jen laskavý pohled?
Ryi, co tu vůbec děláme? Čeká na nás Jen Lindley.
Kim, Jen Lindley je mrtvá. Stejně jako naše milostné životy.
Já to tak chci. Nebudu s nikým, kdo utlačuje lidi jako já.
Dobrá. Budu mluvit sám za sebe.
Jsem nadrženej. Carey byl poslední chlap, kterýho jsem se dotknul.
Je blbý si myslet, že jsme spolu mohli něco mít?
Nemůžeš za to, Carey se odstěhoval,
aby se stal dalším Ronanem Farrowem.
Hele, víš co?
Dneska někoho sbalím.
A tobě to radím taky.
Dohodnuto.
Jdeme na to.
Co to…
Co to děláš?
Připravuju se na válku.
- Musíme se rozdělit! - Dobře.
Ježíš, promiň. Moje chyba.
Ahoj! Jak se máš?
To nic. Je to heterák.
Jak to víš?
Pokoušel se rozesmát ženskou.
Starý známý příběh.
Podle recenzí sem chodí gayové i heteráci.
Podle držení těla se mi ale zdá, že jsme tady jediní gayové.
Dopadlo to tady jako v San Franciscu a s drážděním konečníku.
Heteráci si to tu sprostě přivlastnili.
- Fuj! To je kulturní apropriace! - Trapáci.
Chtělo by to nějakou protestní akci. Můžeme se třeba začít líbat. Hned teď.
Aktivista jsem odjakživa.
- Promiň. - To nic.
Jo, abys věděl, mám kluka.
- Cože? - Neboj, máme otevřený vztah.
Tak dobře.
SPEŠL
VZTAH NA JEDEN DEN
- Ahoj. - Dobré ráno.
Co to… Nemusíš uklízet. Chci říct…
Mám zásadu. Při loučení to má vypadat líp než při setkání.
Aha.
Takže…
Včerejšek jsem si fakt skvěle užil.
Bylo to super.
Rozhodně patříš mezi 10 nej kluků, co jsem si kdy pozval domů.
A se kterými jsem spal, samozřejmě.
- Jasně. - Jo.
Tohle bylo prvně, co?
Je to tak vidět?
Ne. Byls dobrej.
Nemáš tady vůbec nic k jídlu. Nezlob se, ale prošmejdil jsem to tu.
To proto, že vaření nepatří k mým koníčkům.
Mám nápad. Skočíme si někam na snídani.
Tvoje oblíbená zpěvačka je Sky Ferreira?
Jo. „Everything Is Embarrassing“ je super song.
A tak trochu trapnej.
Jo. Asi máš pravdu.
Ne, nesmíš mi hned ustoupit! Zastaň se svý bohyně!
Tak jo.
Má skvělej hlas, nikdy nevydala nic špatnýho.
Sice není moc spolehlivá, když slibuje něco novýho,
ale podle mě ji kritizují hlavně nepřátelé žen.
Jsem unesen. Gay a feminista. Úplně mi stojí.
Byl jsem tanečník. Mám na kontě pár klipů. Dělal jsem křoví i Ciaře!
- Nemusíš závidět. - Ne, to je super. Fakt.
Díky. Jenže to nějak upadalo,
tak jsem začal vyučovat tanec. Několikrát týdně.
Víš, co se říká: „Kdo to neumí,
ten učí sexy lidi taneční choreografii.“
Co děláš ty?
Píšu pro jeden blog. Jmenuje se Eggwoke.
Nebo teda psal jsem.
Přijdu dost pozdě. Možná mě vykopnou.
Nech to na mně.
„Dneska budu pracovat z domova. Chystám se napsat článek
Pět důvodů, proč je lepší mít sex s Tannerem, než se obtěžovat do práce.“
Měl bych tam přidat fotku svýho zadku, ne?
Hodně lidí jsou vizuální typy. Pomůže to?
- Ne. Nic takovýho nepiš. - Je to pravda!
To je jedno. To prostě nemůžeš.
Co je?
Ale nic.
Jen že jsi fakt skvělej.
Ty jsi taky fakt skvělej.
Kvůli tobě přijdu o Zákon a pořádek.
Promiň. Bože, tohle jsem neměla kupovat.
Zavolej Ryanovi.
Je mladší, takovým věcem líp rozumí.
Mami, už jsem ti mockrát říkala, že se s Ryanem nebavíme.
- Co se stalo? - Pohádali jsme se.
Cos provedla?
Proč si pokaždý myslíš, že za to můžu já?
Pamatuješ si, jak jsme spolu rok nemluvily?
Jo. A ty?
Jasně, to byla hrůza. A kvůli takové blbosti.
Obvinila jsi mě z toho, že jsem zabila našeho psa.
Protože jsi Abracadabru nechala sníst popcorn namočený v čokoládě.
Obojí je pro psa smrtelný.
Já mu to nedala. Sežral to sám, když jsem se nedívala.
- To je fuk. Cos říkala? - Hele.
Jde mi tady o to, že už se to nedá vrátit.
Rok jsme promrhaly, protože jsme obě byly tvrdohlavé.
A já toho lituju.
Ty bláho! Ryane!
To jsi ty?
Proboha.
Jsem to já.
Vzal jsem si fotku Little Kima k holiči
a řekl: „Takhle chci vypadat.“
Malinkatej Ryan! Byl jsi rozkošnej!
Ne. Byl jsem tragéd, co tajil, že je na kluky.
Kdy jsi to přiznal?
V sedmnácti.
Coming out jsem mámě nahrál na video,
ale YouTube ještě neexistoval, tak jsem na tom nic nevydělal.
Máma byla nadšená. Měla z toho šílenou radost.
A co ty?
Byla to hrůza.
Víš co? Celou dobu se válíme v posteli. Protáhneme se.
To já neprovozuju.
Naučím tě jednu ze svých sestav. Je to bezva a zároveň snadný.
Úplně jednoduchá choreografie.
Jen zvedneš pravou ruku a levou nohu dáš dozadu.
Tak dobře. Nejdřív pravá ruka a pak… Počkat. Promiň.
- Zkus to znova. - Promiň.
- Pravá nahoru. - Jo, jasně.
- Levá noha dozadu. - Počkej.
Počkej. Promiň. Nezvládnu to.
To svede každej.
Jenže já nejsem každej. Jasný?
Mám mozkovou obrnu.
Jo tak.
Chci se zeptat.
Co to je?
Napsal jsem o tom, tak si to vygoogli, jo?
Dobře. O nic nejde.
Zkusíme něco jinýho.
- Je to na tobě. - Fajn.
No tak jo, něco vymyslím!
Vy jste maminka!
No… Co prosím?
Poznám to podle toho unavenýho výrazu. Jste Ryanova matka!
To jsem, ale…
Olivie. Ty máš zase svou matku na drátě.
No teda. Zase ignoruje soudní zákaz kontaktu.
Paní Hayesová! Nazdárek!
Kim!
Co tady děláte?
Hledám Ryana. Je tady?
Myslím, že tu dneska není.
Přišla mu soudní obsílka, má rozhodovat v porotě. Chci mu to předat.
Můžete to nechat u mě. Předám mu to.
To je dobrý. Dám mu to pak sama.
Děkuju.
Připadám si tak hloupě.
Byla jsem nakupovat a udělala plněné těstovinové mušle,
Ryanovo oblíbené jídlo.
Tak mě napadlo, že by se pak mohl stavit, ale není tady.
Takže…
Kim,
nechceš dneska přijít na večeři?
Jinak to jídlo budu muset vyhodit.
Ráda bych, jen nevím, jestli by se to líbilo Ryanovi.
- Kašlu na to. Přijdu. - Hurá!
Jo! Těstovinky!
Jupí! Tak super.
Tak zatím. Jo.
- Pořádně to rozhoupej. Dělej. - Dobře.
Je to rozkošný, ale jak si přerostlý gay dokáže vytvořit závislost na houpačkách?
Měl jsem nějaký rodinný problémy a tohle je taková meditace.
- To jo. - Dívej se jinam.
Jsme sice starší, ale pořád máme právo tady být.
- Už odešel? - Jo.
Díky bohu. Dobrý. A co ty?
Jak vycházíš s rodinou?
Moc ne. Máme k sobě
fakt daleko.
Když ti o tom řeknu, budeš mě mít za pošuka.
To ne. Nebudu tě soudit. Slibuju.
Jak jsem říkal, že můj coming out byl děs…
Vybalil jsem to dost pozdě.
Ve 24 letech.
Moje rodina je hodně pobožná,
takže mi v podstatě řekli: „Buď budeš gay, nebo naše dítě.“
Podle mých barevných ponožek a toho,
že jsem tě před chvílí vykouřil, je jasný, co jsem si vybral.
Ježíši.
To je na hovno. Tak to mě mrzí.
Tak hele, teď jsme na řadě my.
Povídám mu o tom, jak mě rodiče zavrhli, tak měj trochu pochopení.
Zmizte! Vypadněte odsud!
- Děti mám rád. - Očividně.
A jak to dopadlo u vás?
To je taky historka sama pro sebe.
Tátu neznám. Odešel, když jsem byl mimino.
A s mámou jsme si blízcí.
Nebo spíš byli.
Před dvěma měsíci jsme se šíleně pohádali
a od tý doby se spolu nebavíme.
Ne že bych chtěl soupeřit,
ale s rodičema jsem nemluvil už roky.
Strašný. Jak někdo dokáže takhle odříznout svý dítě?
Nejhorší na tom je,
že se mi pořád stýská.
I po tom všem. Není to v prdeli?
Hele,
co se vrátit ke mně a objednat něco k jídlu?
Dobrej nápad.
Paráda. Tak ještě.
Opři se do toho.
Sakra, Karen.
Ty mušle mě fakt dostaly.
Mám ráda, když se ve mně jídlo pěkně mele.
Jsem ráda, že ti chutnalo. A Ryan má prostě smůlu.
Jak se vůbec má?
Dobře.
Zacházet do detailů by mi přišlo divný.
- Rozumíte mi, ne? - Jo tak. Jasně. Rozumím.
Nechtěla jsem tě do toho zatahovat.
No ne. Nějakej postarší fešák.
To je ten váš přítel? Ryan říkal, že je sexy.
Nevhodný?
Dost.
A není to můj přítel.
Všechno se to seběhlo kvůli Ryanovi. Neměl Phila rád a…
No, to je vlastně jedno. Nakonec si asi našel jinou.
Počkejte, Ryan může za to, že jste ho nechala?
Ne.
Ne tak docela.
Můžu vám říct něco na rovinu?
Jo, samozřejmě.
Oba jste na sobě zcela závislí.
Ryan je jak Norman Bates z Psycha, jen vás nezabil. Zatím.
Nemyslím, že by mě zabil.
Heleďte, Indové jsou na vzájemnou závislost experti.
Vsadím další porci plněných mušlí,
že se v jeho pokoji nic nezměnilo.
Takže v Batesově motelu je fakt volno.
- Dejte to do krabice. - Udělám to pak.
A co ty? Chodíš s někým?
Pořád s někým chodím.
Proto jsi v pátek večer s mámou svýho kámoše, co je gay, a balíš mu věci.
Jasně, Karen. Jen do mě.
Tak víte co?
Vyrazíme si.
To je milé, ale radši ne.
O vás ani tak nejde.
Bohužel jde spíš o to,
abych sama vylezla ze svý ulity
a zase nabyla sebevědomí.
A od vás, Karen, potřebuju, abyste mi dělala dohazovačku.
Tak dobře, někam zajdeme. Předtím si ale v rychlosti zavolám.
Ryanovi?
Kim, jdu s tebou pařit. To by mělo stačit.
No ne, moc hezky umíte stanovit hranice. Tak jako tak to dobalíme.
Ahoj, tady Ryan Hayes. Po pípnutí mi zanechte vzkaz.
Karen, vítejte v mužským zvěřinci.
Zvířat se dotýkejte, jen když budete namol.
Tady je to odporný.
Beru si toho hezkýho. Sorry.
Tak jo. Normálně před lidma,
se kterejma jsem se zrovna vyspal, čínský nudle nejím, ale…
kašlu na to.
Kurva, nemůžu zůstat. Právě píše Richard.
- Přistál o dost dřív. - Kdo je Richard?
Můj přítel.
Letí z Berlína a musím ho vyzvednout. To jsme celí my.
Jsme spolu osm let
a pořád se máme tak rádi, že se vyzvedáváme na letišti.
Promiň. Ale líbilo se mi to. Fakt, bylo to nečekaný potěšení.
Ahoj.
MÁMA HLASOVÁ ZPRÁVA
Ahoj, Ryi. Tady je máma.
Mám pro tebe obsílku, budeš v porotě.
Chtěla jsem se domluvit, kdy si pro to přijdeš.
Nebo ti to mám nechat u televize?
Tak mi dej vědět. Pa.
Můžu ti objednat další pití? Pořád jsou ve slevě.
Drink za polovic jen pro mě? Ty jsi ale gentleman.
Budu hádat.
Dereku, tvrdíš, že rád čteš. Jenže blog Barstool Sports se nepočítá.
A žiješ v Culver City,
kde se to podle tebe fakt zlepšuje.
Ne, bydlím v Hollywood Hills.
To určitě. Hele, nemusíš mi kecat. Sex bude tak jako tak.
Nejdřív ale koupíš mně i kamarádce pití. Nějaký, který není ve slevě, jasný?
Děkuju.
Víš, že ti tohle toleruju jenom proto, že jsi fakt kočka, že jo?
Ty jo, jste tak hezká.
Páni.
Děkuju. A ty jsi
dost mladej.
Zas tak mladej nejsem.
Mám v kanclu stážistu. Ani nepamatuje útok z 11. září.
Ulevilo se mi, že ty jo.
Jo, chodil jsem do školy. Moje paní učitelka Stadlerová
zkoušela někde najít televizi, ale nenašla ji.
Nevěděli jsme, co se děje, a Twitter ještě neexistoval.
Máma mě vyzvedla. Mám mamku rád.
- Omluvíš mě na chvíli? - Jistě.
Už půjdu.
Ještě chvilku, už jsme skoro domluvení.
Nějak z tebe vyzařuje, že máš tak tři spolubydlící.
Pravda, nebo ne?
Žiju sám.
V Hollywood Hills, viď?
Tak zařiď, aby spolubydlící vypadli z obýváku.
Chci… Pusť.
A jestli spíš na matraci na zemi, tak odcházím.
Život je moc krátkej.
Já už půjdu domů, ale ty tu klidně zůstaň.
- Taky jdeme. Viď, Dereku? - Už jsem říkal, že nejsem Derek.
Můžeme vás svézt. Mám firemní účet.
Firemní účet? No tak jo, využij firemní účet, Michaele Claytone.
Děkuju.
- Tak hezký večer. - Rád jsem vás poznal, Karen.
Paní Hayesová.
Mami?
Jsi doma?
Přicházím v míru.
To je tvůj dům?
Aha. Žiješ s rodičema. Budeme potichu.
Pojď za mnou.
No tak jo.
Pojďme na to, brouku.
Dokonce to tu voní. Jako
bohatství s nádechem fíků a vanilky.
Nejmenuju se Derek.
Jsem Harrison.
Ve 22 jsem vytvořil apku, která ti roztřídí všechny ostatní apky.
Vím, že to zní uboze,
ale byla to díra na trhu a vydělalo mi to miliony.
Jsem Býk.
Rád jím, ale zase ne tolik, abych se považoval za nějakýho labužníka.
A
jak vidíš, mám fakt
hodně hezkej penis.
Nech mě hádat.
Děláš ve světě módy
nebo v PR.
A o víkendech chodíš do fitka.
Pak se jdeš odměnit,
tak s holkama zajdeš na levný koktejly,
přestože ti většina z nich nechutná.
Páni.
To se teda pleteš. A hodně.
Tak jo, fajn.
Zkusím to znova.
Máš dobrej vkus.
Pěkný Louboutinky.
Ségra je nosí.
Děkuju, Harrisone.
Zopakuj moje jméno.
Harrison.
Znova.
Harrison.
Ryi.
Ryi?
Ryi!
Během 40hodinový jízdy na losangelské letiště a zpátky mi došlo,
že to při loučení nevypadalo líp než při setkání.
A to je proti mým zásadám.
To jsi nemusel. Říkal jsi,
že máš přítele, takže…
Jo. To pořád mám.
Momentálně trpí pásmovou nemocí.
Rád bych se s tebou zase sešel.
A to se může?
Jo. Ale jen pokud to sám chceš.
Tak co? Chceš?
Jo.
Chci.
- Jo? - Jo.
To jsou moje čínský nudle.
Podle mě jsou moje.
Podle mě jsi přišel pozdě.
Překlad titulků: Michal Pokorny