PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Ještě jednou děkuji, že jste přišla. Zejména v neděli.
Co byste obvykle dělala? Nakupovala nebo…
Nevím. Možná.
Když se těmi otázkami probereme teď,
budeme připravení, pokud vzneseme obvinění.
Až… vzneseme další obvinění.
Čím dříve to uděláme, tím dříve budete moci odejít domů.
A pamatujte, že nejste pod přísahou. Dobře?
Dobře. Je 15.42, neděle 8. března.
V místnosti jsou detektiv konstábl Vanessa Warrenová a…
Julia Bryceová.
Uveďte prosím své datum narození.
Dvacátého ledna 1972.
Děkuji.
V době od Philipova usvědčení
z vraždy Maxe Peeterse vyplulo na povrch několik věcí
včetně jména Luca Passero.
Říká vám to jméno něco?
Ano.
Stačí, když budete mluvit ke mně. Mikrofon to zachytí.
Takže to jméno znáte?
Ano.
A odkud toho člověka znáte?
Byl jedním z Philipových studentů.
Philip je váš manžel.
Ne.
Ano, ale jsme odloučení.
Byl to tedy žák vašeho bývalého partnera, Philipa Bryce?
Ano. Na Northgreenské.
Anglické jazykové škole?
Ano.
Děkuji.
Klid. Vedete si skvěle.
Zapomněla jsem, jaké to je.
Mluvit s lidmi jako vy.
Ano, otevíráme tu staré rány, že?
Je to těžké.
Julie, vidíte na některé z fotek Lucu Passera?
Na kraji.
Pro záznam, paní Bryceová označila fotografii 1C.
Potkala jste Lucu?
Ano.
Na jazykové škole?
Ne, doma.
Philip pořádal jedno ze svých grilování, kde byl i Max Peeters.
To, o kterém se mluvilo u soudu a...
Luca tam byl také.
Tam jsem ho poznala. Byl stydlivý.
Když potom Max zmizel, jak si lidé tehdy mysleli...
k nám Luca chodil častěji.
Takže i po zmizení Maxe Peeterse
vašeho manžela Luca stále navštěvoval?
- Exmanžela. - Ano. Promiňte.
A kdy jste viděla Lucu naposledy?
No…
Pár dní před Philipovým zatčením…
se myslím vrátil do Itálie.
Do Malpensy?
Malpensa?
Je to tak? Pochází odtamtud?
Vlastně jsem…
o něm od té doby vůbec neslyšela, abych byla upřímná.
Víte, můj manžel byl zatčen za vraždu a…
všechno se zbortilo. Byla jsem… zničená.
Nemyslím unavená, ale…
sesypaná.
To je v pořádku.
Proč?
Julie, kontaktoval nás soudce v Miláně.
Luca Passero je pohřešovaný.
Skutečně si koupil letenku do Milána na 28. září
i lístek do vlaku Gatwick Express,
ale není žádný důkaz o tom, že ty cesty uskutečnil.
Italská policie si myslí, že se domů nevrátil.
Bože, prosím, to ne.
Neříkejte mi, že zabil dalšího.
Nyní nám můžete pomoci
domoci se spravedlnosti pro Lucu Passera.
To je cíl tohoto setkání. Porovnat, co víte, s tím, co říká Philip.
Dává to smysl?
Takže vy jste už Philipa vyslechla?
Já osobně ne. Nevedu velké výslechy.
Jsem přísedící nebo vedu ty menší.
Jako tento? Se svědky?
Takže ho obvinili i z tohoto nebo…?
Zatím ne.
Kdy tahle noční můra skončí?
Když pominu všechno ostatní, má děti z prvního manželství.
Vnoučata.
To je to první, co jsem tehdy řekla. Lidé budou vědět, co udělal.
Přátelé, rodina, známí z jejich škol.
To břemeno nenese jen on.
- Julie… - Prokrista!
Soustřeďte se.
Držte se otázek.
Teď…
Philip se držel toho, co o Maxi Peetersovi řekl u soudu.
Řekl, že s ním měl sexuální vztah,
ale že ho nezabil.
Když jsme se ptali na Lucu,
řekl, že u vás doma nikdy nebyl.
Tvrdil, že Lucu políbil ve škole
nedlouho po nalezení Maxova těla,
v jakémsi… jakémsi…
Jak to řekl? Vydržte.
„V jakémsi podmanivém stavu zármutku.“
Řekl, že měl Lucu rád
a byl smutný, že se vrátil do Itálie.
Tak vidíte.
Prosím?
Vrátil se do Itálie.
Ale co se týče návštěv u nás doma,
- jak jsem řekla, to je lež. - Dobře.
Philip ve svém posledním prohlášení
řekl tři věci, které jsme chtěli ověřit.
Další se týkala svetru.
Ze Zary.
Ano, už jste mi napůl odpověděla.
Měl černý svetr z merinové vlny ze Zary.
Velikosti M.
Já v Zaře nenakupuju.
A co Philip?
Philip nenakupuje v Zaře.
Vše jsem mu kupovala já.
Asi po dvou letech manželství, když to vzdal,
jsem mu vše kupovala já.
A ne jeho kartou, společnou.
A ne velikost M, ale XL.
A určitě ne v Zaře.
Myslíme, že ho mohl koupit jako dárek.
Třetí věc, kterou jsme chtěli ověřit, byl váš výlet do Bristolu.
Vás dvou.
Philip ve své výpovědi řekl, že jste jeli do Bristolu
28. a 29.
Který měsíc?
V září.
Máme vaše auto na záznamech kamer.
V sobotu vás zachytily na konci ulice Gloucester Road
a v neděli na místě poblíž Cabot Circus, které je také v Bristolu.
Zelený Vauxhall Corsa z druhé poloviny roku 2009.
Ano.
Takže jste tam byla?
Ano. Tam bydlí moje matka.
Nechává si předělat zahradu.
Byla jsem tam sama bez Philipa. Neměl ji rád.
Říkal, že je… vznětlivá.
Takže lže?
To sice je, ale nemůže za to. To ta její nespavost.
Promiňte?
Takže lže?
Ano, pokud tvrdí tohle, tak ano.
Jste vdaná?
Ne.
Máte partnera?
No…
pokud ho někdy budete mít,
určitě si zjistěte, co si vaši přátelé, rodiče a především…
vaše matka…
co si skutečně myslí o osobě,
ke které se plánujete uvázat, protože to sami neřeknou.
Ne, tu informaci z nich musíte vypáčit.
Ale na tuto konkrétní věc, víc než na cokoliv jiného,
mají lepší úhel pohledu, odstup a…
a mohou to vnímat.
Vidět ten vztah takový…
jaký opravdu je.
A pokud vycítí, že děláte chybu…
musíte se ujistit, že vám to řeknou
a nebudou se chovat britsky.
Jinak skončíte jako já,
na zahradní židli v Bristolu…
kde vám máma bude dokola omílat, že vám to říkala,
bez ohledu na to, že až doteď neřekla vůbec nic.
No...
Nepotřebujete, abych vám dávala lekce.
To je v pořádku.
A v neděli!
Julie.
Jestli chcete mluvit, mluvte.
Zní to jako chytrá rada.
Jste hodná.
Pokud najdete toho správného muže…
tak poslechněte své srdce.
To je moje skutečná rada.
Všichni neuškrtí člověka koženým páskem,
nebudou mu stát na krku,
dokud jeho zkrvavené tělo nevypustí poslední dech.
Nechte toho.
Vedeme si dobře.
Nebudu vás nutit rozebírat nic, co není nutné.
To se nestane.
Projdeme ty otázky v klidu.
Dobře, dobře, uděláme si přestávku,
uklidníme se a pak budeme pokračovat.
Děkuju. Děkuju.
Nemůžu to vysvětlit po telefonu. Doufal jsem, že přijdete.
Ano, vím, co je za den.
Kdyby to nebylo důležité, nevolal bych v neděli.
Děkuju. Víte, kdy tady asi tak budete?
Dobře.
Je určitě mrtvý?
Přistupujeme tak k tomu.
Ale…
když nejsou důkazy, myslela bych…
Od 28. 9. má vypnutý mobil.
Nevybral si peníze ani si nic nekoupil,
nezveřejnil na sociálních médiích, kde byl neustále.
Jeho život prostě…
skončil.
Díky.
Děkuji.
- Takže? - Tohle je Julia.
Bryceova exmanželka. Já a detektiv Warrenová…
Porovnáváte její tvrzení s Philipovým. A?
Detektiv Warrenová procházela body, které nám dali.
To vše bylo v pořádku.
Potom paní Bryceová začala mluvit o tom,
že být vdaná za vraha není
zrovna ideální.
A ke konci své řeči
mluvila o manželovi jako o někom, kdo škrtí lidi.
Což dělal.
Ano.
Jo.
- Ano. - Jo.
Uškrtil Maxe Peeterse koženým páskem.
Ano, stál mu na zádech a utahoval nahoru.
Ano, tak se to stalo.
Ano.
Ale některé detaily, které zmínila, by neměla vědět.
Nezmínili je ani u výslechu, ani u soudu.
Byly pouze ve zprávě patologa.
Kterou nikdy neviděla?
Dobře. A Vanessa si toho všimla?
Proč jsi jí to neřekl?
Protože za tu dobu nepřerušila výslech.
Tak ho přerušíme.
Musíme?
- Ano, měli bychom ji upozornit. - Nebo taky ne.
Nikdo neví, čeho jsem si všiml.
Ona důvěřuje Warrenové
a začala mluvit velmi otevřeně podle mého soudu.
Můžeme ji nechat, ať se dál odhaluje.
Nemůžeme?
Já vím, je neděle, chápu, ale…
My jsme také tvůj tým.
Jo, mohl bych to vysvětlit po telefonu,
ale v tomhle případě bys měl radši přijet.
Tak jo, co se děje?
Kdy jste si uvědomila, že Philip má slabost pro své studenty?
Když jsem udělala…
tu věc s jeho palcem.
Vzala jsem mu mobil, když spal,
přiložila k němu jeho palec, aby se odemkl,
a přečetla si všechny ty zprávy na WhatsAppu. Maxovi,
Lucovi…
- Určitě psal Lucovi? - Ano.
- Nemáme žádný záznam o… - Všechny jsem je smazala
a neřekla mu o tom.
Aby zjistil, že jsou pryč, až by šel poslat další.
Manželčin způsob, jak říct „Vím to“,
aniž by ho musela konfrontovat tváří v tvář.
To vás rozhněvalo?
Ne, bylo mi…
spíš než cokoli jiného mi za něj bylo stydno.
To nekonečné... lichocení.
Ponižující.
A co v těch zprávách bylo?
Chceme, aby se takových věcí v konverzaci objevilo víc.
Faktů známých pouze vrahovi.
Otázka je, zda tak můžeme pokračovat.
Samozřejmě.
Ale máme důvod věřit, že může být vrah.
Ano, ale to Vanessa neví, takže může pokračovat, dokud nevyleze.
Je to jako to dilema.
Když v lese spadne strom a nikdo není poblíž…
Udělá to zvuk?
Jo.
Chci říct, že co nevědí, to nevědí, tak je nechte.
To jsem říkal. Když něco vycítí, přestane mluvit.
Tady. Podívejte.
Vrah utahoval pásek zezadu pohybem nahoru.
Vidíš.
Vrah „stál na dolní části krku, aby získal kontrolu“.
To řekla.
Vážně?
Řekla „stát na krku“.
Dobře.
A tohle… Rohypnol?
„Max Peeters během škrcení nebo před ním požil rohypnol.“
To nebylo zveřejněno?
Moment. Proč by měla rohypnol?
Jak se cítíte?
Chcete si udělat pauzu a dát si šálek čaje?
Nevím, zda budu ještě nápomocná.
Můžete pokračovat,
jestli je to pro vás nějak užitečné.
Ano, vedete si skvěle.
Neříkej.
Musíme to ověřit.
Takže máme Philipa Bryce
těsně před obviněním z druhé vraždy,
ale teď si myslíme, nejen že je nevinný,
ale že možná nespáchal ani tu první,
za kterou ho odsoudili v listopadu?
Ano.
Pak máme uvnitř jeho ženu, která se omylem ke všemu přiznává,
a to aniž by Vanessa věděla, co se děje?
- Jo. - A přesto…
Vanessa odvádí skvělou práci?
Jo, jo.
Jo, zdálo se mi, že to jsi říkal po telefonu.
Jen se musíme ujistit, že můžeme použít, co říká.
Když nebude vědět, že je podezřelá z vraždy…
Ale ona není podezřelá z vraždy.
O tom musím rozhodnout já.
Řekl vám Luca, že se vrací do Itálie?
Ne, řekl mi to Philip.
Pamatujete si, co to s ním udělalo?
Vypadal...
překvapivě ublíženě.
Tak to působilo.
Ale jestli chtěl lidi přesvědčit, že se Luca vrátil do Itálie,
a snažil se odvrátit pozornost, jak jste naznačila,
tak tu reakci možná jen hrál.
Kriste, nechci tak uvažovat. Jako on.
Už budeme končit.
Jakmile to přeruší, přetočte to na důležité části záznamu.
Ne že bych vám nevěřila, ale musíme přezkoumat ty rozpory.
Pak ji budeme moci zatknout. Přinejmenším za vraždu Lucy Passera.
Tak budeme mít čas přijít na to, co s Philipem
a vraždou Maxe Peeterse.
Julie, proč by ty muže Philip zabíjel, když se mu líbili?
Protože ho to užíralo.
Ten chudák se snažil a snažil,
a žádný z těch krásných mladých chlapců to nechtěl vědět.
Tak se to opakovalo, až nakonec…
Jednou se mi s tím svěřil.
V domě v Dorsetu, kam někdy jezdíme. Dal tomu průchod.
„Dost na tom, že cítím to, co cítím,
ale oni se ani nepodívají.“
To mi řekl v takovém…
záchvatu sebelítosti.
Na což jsem řekla:
„No…
a jak myslíš, že je mně?“
Odmítnutí. To je moje teorie.
Když je nemůžu mít já, tak nikdo.
Toto…
to vše nám velmi pomůže.
Děkuji.
Byla jste upřímná, statečná…
Jen je škoda, že je neděle a není tu víc lidí, aby to viděli.
Můžete mi říct ještě něco o Lucovi?
Dobře, tak to rychle shrnu a pustíme vás.
S Lucou jste se poznala u vás doma.
Ano.
V Bristolu jste byla 28. a 29. září sama.
Ano.
- Philip tam nebyl. - Ne.
A vaše matka to může potvrdit?
Ano.
Vlastně,
kdyby to pomohlo,
vždy chodím do lékárny v Cribbs Causeway
vyzvednout mámě prášky po cestě.
Tam budou mít kamery a...
Philip na nich nebude.
Je smělá, ale není hloupá.
Tím, že popírá jeho alibi, si zároveň vytváří vlastní.
Dobrá, výslech končí v 17.32.
Doprovodím vás dolů.
Jamie.
K soudu chodit nebudu, ať to víte.
Jako svědek ano, ale ne každý den. Prostě nemůžu.
To chápu.
Musím to uzavřít.
Vanesso?
Můžete chvilku počkat?
Šaty jsem mu kupovala já.
Asi po dvou letech manželství, když…
…tak poslechněte své srdce.
To je moje skutečná rada.
To je ono.
Všichni neuškrtí člověka koženým páskem,
nebudou mu stát na krku,
dokud jeho zkrvavené tělo nevypustí poslední dech.
To stačí.
17.38. Tento čas uvedeme do protokolu.
To znamená, že jsem rozhodla.
Julie Bryceová.
Zatýkám vás za vraždu Lucy Passera.
Nemusíte vypovídat, ale můžete ohrozit vaši obhajobu…
Ale zrovna jste mě vyslechli.
Co se děje? Mělo to být neformální.
Co řeknete, může být použito jako důkaz. Je to jasné?
Ne, není. Vůbec ne.
Zmínila detaily, které může znát jen vrah. Více než jeden.
Kyle si toho všiml.
Že byl ten pásek kožený.
Že vrah stál na krku.
Úhel.
Promiň, šéfe. Nezachytila jsem to.
Od toho máme pozorovací místnost.
- Vedla sis skvěle. - Jo.
Museli bychom ji obvinit,
tak jsme tě nepřerušili během přezkumu,
protože mluvila jako o závod, což je vizitka vašeho vztahu.
Ty detaily o vraždě Peeterse mohl znát jen vrah,
a pokud Peeterse zabila,
je vysoká pravděpodobnost, že zabila Lucu.
Takže tu máme dvojnásobného vraha.
Sériového.
Ne, sériový má nejméně tři oběti
zavražděné za více než 30 dní.
Má pravdu.
Nemyslíš méně než 30?
Ne, to je záchvatový vrah.
Má pravdu.
Co se bude dít teď?
Zítra ji znovu vyslechneme.
Konfrontujeme s fakty.
Budeme chtít doznání.
Kdo má vést výslech?
Měli bychom využít toho pěkného vztahu.
Chci Vanessu.
Ale přijďte všichni prosím. V obvyklý čas.
V neděli se vždy těším na čokoládu po fotbale s přáteli.
Fotbal jsem si nezahrál, ale usoudil jsem, že ne mojí vinou,
takže…
si tu čokoládovou tyčinku přece jen koupím.
A to říkají, že Keith Richards je rebel!
Je to náš dosud největší případ.
Určitě jeden z největších.
Tak povídej. Co se děje?
Jen jsem…
byla jediná, kdo nevěděl, co se děje.
Chci být do věcí zapojená.
Tak mi to vyhovuje.
Teď to vypadá, jako bych dostala velkou příležitost,
ale já to tak nechci.
Díky tobě se usvědčila ze dvou vražd.
Ne, díky nám.
Nám všem.
Jen chci být součástí týmu.
Nejsem ambiciózní.
Ale to se v dnešní době nesmí říkat.
Mám to udělat já?
Budu vypadat jako srab.
Můžeme tam být oba.
Budu vypadat jako srab, co to nechce přiznat.
Možná že jsem srab.
Nikdy jsem to nedělala.
Ani jsem o to neusilovala.
Co vlastně myslí tím pěkným vztahem? Z toho nic nezbyde.
Bude si myslet, že jsem na ni ušila léčku, ale tak to nebylo.
Aspoň někdo má radost.
Ano, jsem rád.
Obyčejně dostávám rady já od tebe.
Konečně je dávám.
Takže…
Zaprvé, nejen že to zvládneš, ale povedeš si skvěle.
Zadruhé, co se týká toho, jestli to chceš dělat, nebo ne…
Přes to se přenes. Není to nabídka, ale rozkaz.
Ti mladí muži a jejich rodiny by to ocenili,
tak tam jdi a ukaž, jak jsi talentovaná,
a jestli to nebudeš chtít opakovat, to je jiná věc.
- To je vše? - Ve zkratce, ano.
Jo, to znělo dobře. Přesvědčivě. Pořád jsem podělaná, ale díky.
Není zač.
A nemysli, že jsem zapomněla.
Co řekla?
Ale ne. Tahle konverzace není o mně.
- Tony! - Bavíme se o tobě.
Zeptal ses jí, že ano?
Byla jsi tam, viděla jsi mě.
A?
Tudy prosím.
- Čaj, kávu? - Raději rovnou začněte, prosím.
Výslech začíná v 9.47, 9. března.
V místnosti jsou detektiv Warrenová a…
Obhájkyně paní Bryceové Nasreen Shahová.
A?
Nemluvím s vámi.
Julia Bryceová.
Julie, jak víte,
rozhodli jsme se vás zatknout za vraždu Lucy Passera
po tom, co mí kolegové přezkoumali některá tvrzení
vyřčená ve včerejší svědecké výpovědi.
Teď bych se chtěla vrátit…
pardon, znovu projít…
některé tyto detaily.
Než se zorientujete,
myslím, že bychom měly ověřit dodržování protokolu.
Včera jste sem předvedli mou klientku bez výstrahy
a několik minut po opuštění této místnosti
jste na ni vytasili obvinění z vraždy.
Jak jsem řekla…
Musíte si být jistá tím, co tady děláte.
Že to, co bylo řečeno, může být použito u soudu
a že to nebude mít vliv na to, co zde bude řečeno dnes.
Pokud ano, tak můžete sledovat,
jak to vezmu
a použiju, aby tu věc smetli ze stolu.
Vanessa, že?
Rozumíte, co vám říkám, Vanesso?
Je to jako ve fotbalovém zápase,
když se váš tým nemůže dostat k míči.
To ty znáš, co?
Nechci tu být zbytečně a vy…
vypadáte nervózně, takže…
Jsem trochu nervózní.
Ale ne z důvodů, o kterých mluvíte.
Vše jsme ověřili a pravidla byla dodržena.
Rozhodnutí bylo učiněno po výslechu
po přezkoumání záznamu.
Nervózní jsem, protože i s těmito důkazy
budu stát proti ženě, která se nepřizná.
Protože potom půjdeme k soudu, a jak sama říká,
soud s sebou přináší spoustu stresu a úzkosti.
Je těžké si tím projít.
Takže to mě znepokojuje, Nasreen.
Jste Nasreen, že?
Julie…
včera jste řekla,
že Philip všechny své oběti uškrtil koženým páskem.
- To jsem řekla? - Ano.
V 16.12. Přesně to jste řekla.
Také jste řekla, že byl uškrcen zezadu.
To nevím.
Že jste to řekla, nebo že jste to udělala?
Také jste řekla,
že vrah stál obětem na krku.
Jak tyto věci víte?
To řekněte vy mně.
Nevím, jak to víte. Ptám se vás.
Asi mi je řekl Philip.
Vážně? Kdy?
Potom.
Ale kdy potom?
Po jeho zatčení.
Takže Philip vám řekl, že zabil Maxe Peeterse, po svém zatčení?
Ano.
Zjišťovali jsme, kolikrát jste byli v kontaktu,
a nebylo to ani jednou.
Od zatčení jste mu nezavolala ani nenapsala a on vám také ne.
Volal jen devatenáctiletému Alvarovi, který pracuje poblíž Paddingtonu.
S tímto Alvarem jste také nepřišla do kontaktu.
Naštěstí, řekla bych.
Pro Alvara.
Takže ještě jednou.
Jak jste to věděla?
Ale, ne, ne. Promiňte.
Pravda je, že ano…
Řekl mi to, ale…
Řekl mi to už předtím.
Než se to stalo?
To je nesmysl.
Nesmysl, který se těžko vyvrací.
Nebrala jsem to vážně, jinak bych...
něco řekla, někoho varovala.
Kdybych tomu věřila, byla by to má morální povinnost.
Ale nemůžete se obviňovat. Nesmíte. To mi řekla má terapeutka.
Řekla…
že si musím neustále připomínat, že to udělal on…
ne já.
Philip vám řekl, že zavraždí Maxe Peeterse?
A vy jste zapomněla, že vám to řekl?
A vzpomněla jste si až teď?
- O tom mě chcete přesvědčit? - Ne.
Ne, prosím, věřte, čemu chcete. Já jen…
říkám, co řekl.
Zajímavé.
Nemáte ponětí, že něco víte, a pak najednou…
- Je to tam. - Přesně.
Uvedu vám další příklad.
Když jsem se včera vrátila domů, snažila jsem se na to vše nemyslet.
Dělala jsem kupu věcí.
Volala mámě.
Uvařila jídlo a nejedla ho. Seděla nepřítomně u televize.
Víte, já si totiž…
slíbila, že si nebudu nosit práci domů,
protože to kdysi mělo zlý vliv
na mé vztahy.
A tak.
Včera v noci...
jsem cítila, jak to ve mně zase bují. Stres.
Cítila jsem, jak mi tělo říká:
„Dneska se nevyspíš. Prostě ne.“
Ale pak jsem si vzpomněla, jak jste říkala,
že vaše matka nespí a bere léky,
a že jsem měla takového bývalého.
Také nemohl spát.
Tak jsem prošmejdila koupelnu,
jestli tam něco nemám, a mám.
Malou lahvičku pilulek, které užíval.
Tak jsem si jednu vzala.
A víte co?
Lehla jsem si do postele a do pěti minut,
jako mávnutím proutku,
jsem byla tuhá.
Pak se dnes ráno vzbudím, vyspaná dorůžova,
podívám se na ty prášky a říkám si: „Jsou tak dobré, až jsou nebezpečné.“
A čtu si jejich složení.
Flunitrazepam, tak se jmenují.
To mě zaujalo.
„Flunitrazepam.“
Flunitrazepam.
„Znám to slovo a nevím proč.“
Pak se mi stalo to, co se právě stalo vám.
Nemáte ponětí, že něco víte,
a pak najednou...
je to tam.
Flunitrazepam je ve vaší složce.
Flunitrazepam je rohypnol.
Rohypnol byl nalezen v těle Maxe Peeterse.
Takže moje jediná otázka je…
Proč?
Možná ho bral.
Ne v tomto množství.
Nebo…
mu ho někdo dal.
Kdo?
Philip.
Philipovi nebyl nikdy předepsán.
Možná ho Philip…
vzal z mé tašky.
Ale ve vaší tašce nebyl.
Že ne?
Vyzvedáváte ho po cestě do Bristolu za matkou.
Neměla jste důvod vozit ho s sebou zpět.
Všichni tam za sklem byli včera
přesvědčeni, že jste to udělala vy.
Já také.
Jen jsem pořád přemýšlela jak.
I kdybyste jim dokázala dát pásek kolem krku,
i kdybyste znala detaily,
byli to dospělí muži, bránili by se.
Teď to víme, že ano?
Tady.
Dáte jim dost tohoto…
…a jako mávnutím proutku usnou.
Chcete pokračovat?
Nemáte ponětí, čím jsem si prošla.
Chcete mluvit o tom pásku?
Proč jste po Philipově zatčení koupila pánský kožený pásek v M&S?
A ne ze společného účtu.
Z vašeho.
Trochu jako když Philip chodí do Zary
a kupuje něco, co chce utajit.
Byly na tom prvním pásku vaše otisky?
Na tom, kterým jste uškrtila Peeterse?
Požil Luca také flunitrazepam?
Šlo vážně o to, že ti muži nechtěli znát Philipa?
Nebo o to, že on nikdy nechtěl znát vás?
Přestaňte.
Že nevěděl, kým jste se stala?
- Přestaňte. - Chápu to.
Přestaňte.
To je doživotní trest sám o sobě.
Mám nápad.
Dejme si pauzu.
Dáme se do kupy.
Pak se můžete vrátit
a říct mi, co se stalo.
Můžete mi říct, jak jste koupila Lucovu letenku.
Říct mi, kde najdeme jeho tělo,
pro klid jeho rodičů po tolika měsících.
Protože víte, co se říká.
To břemeno nenesete jen vy.
Moje máma řekla…
„Kdybys musela někoho zabít…“
Nikdy nám nedal šanci.
Neřekl to.
Nikdy jsme nic neměli.
Takže to všechno ví.
Philip ví, že jste je zabila?
Hluboko v duši to ví.
A ví, že to bylo kvůli němu.
Proč myslíte, že celou tu dobu neukázal na mě?
Když ho nemůžete mít vy…
tak nikdo.
Výslech ukončen v 10.01.
Dobrá.
Výborně. Teď z ní musíme vytáhnout jasné prohlášení.
„Ano, zabila jsem ho. Byly to mé prášky.“
Ať máme jistotu, ale...
dobrá práce.
Díky, šéfe.
Měla bys to dělat častěji. Co ty na to? Ne jen přísedět, vést.
- No… - Můžeš to dělat s Tonym.
Popravdě mi to stačí takhle.
Nebo se mnou.
Ne.
Ne, děkuju.
Nemusíme to řešit teď, ale…
Já jen…
Je to spousta další práce, a když ji vezmu, budu si ji nosit domů.
A to nechci.
Je všechno v pořádku?
Vše je skvělé, šéfová.
Jen to tak chci udržet.
Promluvme si o tom zítra.
Zítra tu nejsem.
Zítra je úterý.
Pracovala jsem v neděli, vzpomínáš?
Jo.
Zapomněla jsem.
Výslech obnoven v 10.09.
V místnosti jsou detektiv Vanessa Warrenová...
Překlad titulků: Lucie Štěpánková