www.titlovi.com
Aretiran si. Pojdi na kolena. -Ničesar nisem naredil.
Roke! Roke! Roke! -William, rekla sem ti da opereš perilo.
Billy, kam greš? -V pralnico. -Ali lahko opereš še moje? -Ne.
Upam da te bo Sherman dobil.
STAVBE CABRINI GREEN 1977
Če ga ponovno vidite, nam sporočite. Ne želimo da spet straši otroke, prav?
STE VIDELI TEGA MOŽAKARJA?
In to je to. Tisti otroci... Še vedno ga iščejo.
Ponoči ne smeš hoditi naokoli. -To sem tudi jaz rekla.
Ni bilo novih informacij? -Ne vem.
Iz stavbe prihajajo sumljivi zvoki. Preveriti gremo.
EKIPA CRAZY SRBIN PRODUCTION VAM PREDSTAVLJA:
CANDYMAN
Najnovejši filmi s slovenskimi podnapisi samo na: WWW.MOJBLINK.SI
Prevod in Priredba: SRPKINJA & CRAZY SRBIN (VŠEČKAJ FACEBOOK: Crazy Srbin Production)
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Si nervozen? -Kaj? -Ti počneš tisto z steklenico, s svojimi rokami.
Ne. -Si nemiren? -Ne. -Ja. -Si ti nervozen? -Ne.
Želim postati najboljši prijatelj tvoje sestre. Vidiš? In kaj si misliš o tem?
Ne moti me. -Ja, ja.
Kakšno vino je to? Katera znamka? Rothschild?
V hladilniku imamo muškat, če bi raje tega.
Sedaj ti ga lahko tudi dostavijo. -Ali je ta tvoja? -Ja.
Zelo stara je. -Ne mara ker sem jo obesila tja gor. -Enkrat moraš iti naprej.
Samo ker nisi, kaj? Ničesar nisi naslikal, koliko, dve leti?
To je zaradi tega ker si ti moja muza, in ne vidim te ravno pogosto, Troy.
Mojbog, prenehaj. Pretiravaš. -Hvala. -Pusti mu dihati.
Še vedno je jezen ker ni on naš agent. -Kot lahko vidite.
Grozno. Kako lahko preneseš to?
Ne, ne, ne, ljubček. Ti nimaš pojma glede nepremičnin v Chicagu.
Verjetno si mu zelo všeč, zato ker ti kaže svojo rit! Saj jo vedno kaže?
Preveč ste plačali, Bree. Ne šteje samo notranjost. -Blizu galerije je!
To je zelo praktično. -V redu, kaj je narobe z nepremičnino? -Nič!
Kot sem ti že mnogokrat povedal sestra, je soseska zakleta.
Povsod je zakleto. -Troy, ne začenjaj s tem!
Ja, ampak zakaj ste morali izbrati ravno Vžgano dolino?
In potem je tukaj še, majhni pekel... In kaj še? Borbena ulica?
In kako se sedaj imenuje? -Cabrini Green.
To je bilo naselje zgrajeno za siromašne katero je bilo na slabem glasu.
Nikoli ne bi rekel. -Ja, zato ker so ga podrli, ter na novo zgradili.
V prevodu to pomeni, da so belci zgradili geto,
in potem so ga podrli, ko so se zavedli da so zgradili geto.
Brez zamere. -Ni problema.
Izkoristili so priložnost ter ga naredili primernim za življenje.
Jaz bi ti našel boljšo nepremičnino. -Ljudem so govorili da ga bodo izboljšali,
ter selili ljudi iz kraja v kraj. V bistvu pa so ga rušili,
zato da bi lahko pozidali vse naokoli. -Tako kot tukaj?
Ali želite slišati grozljivo zgodbo?
Ne! -Škoda.
Ampak rekla sem, ne. Troy?
Mojbog. Resno?
Bolje za tebe da bo dobro. To je zgodba o ženski z imenom Helen Lyle.
Bila je bela diplomantka.
Pisala je diplomsko nalogo o urbanih legendah v Cabrini Greenu.
Zaradi raziskovanja je nekajkrat prišla, v Cabrini Green, veste?
Spraševala naokoli, fotografirala grafite, in ljudi.
In potem, nekega dne. Je samo...
Znorela. Obglavila je rotvajlerja.
Ko je prišla policija, je bila v enem od stanovanj,
ter delala snežne angele v mlaki krvi. -Nakladaš! Pravim da nakladaš.
Kje pobiraš to? -Ubila je rotvajlerja? -Ja, to je preveč tudi za tebe.
Obstajajo članki o tem. Poiščite. Oblasti so jo privedle, vendar je takoj pobegnila.
Šla je na pohod, in za sabo puščala gomilo trupel.
In, potem so ugrabili otroka ene od stanovalk.
Mama je bila potrta, vsi so ga iskali. In nič.
V noči vsakoletnega kresovanja. Medtem ko so vsi stanovalci Cabrinija gledali...
Je prišla Helen. Ter s seboj prinesla obredno žrtev.
Z otrokom v rokah je stekla proti ognju, ampak hitro so jo ujeli.
Pravijo da je bila v zbeganem stanju, ter da se je divje borila nazaj.
Ampak otroka so osvobodili. Medtem ko so se vsi ukvarjali z njim, je Helen vstala...
Ter šla naravnost v ogenj. In na tistem mestu je umrla.
Zgorela je, točno v sredini Cabrini Greena.
Ali je moj Rose še vedno v zamrzovalniku?
Ne želiš muškata? -Muškat je desertno vino.
Adijo, Bri Bri. -Rada te imam. Me veseli. -In Anthony, začni že enkrat slikati.
Moja sestra te ne bo podpirala celo življenje!
Spusti uteži, ter poprimi za čopiče! -Troy! Adijo.
Smešen je. -On je duhovit. -Ampak ima prav.
Vesela sem da je Troy končno našel nekoga normalnega s katerim hodi.
Izčrpana sem bila, ko sem morala slediti vsem tistim evropskim modnim oblikovalcem.
Halo? -Ob kateri uri pride Clive jutri? -Ob 10 uri zjutraj.
Si zadovoljen s tem kar boš pokazal? -Mislim da sem.
Nekatere stvari bi mu lahko bile všeč. -Prav, prav.
Očitno je res ubila rotvajlerja. Presneto!
Briga me. Ne želim biti prestrašena v svojem novem stanovanju predno grem spati.
Tvoje novo stanovanje je zavarovano proti duhovom.
To je pisalo v pogodbi od agencije. -Naše novo stanovanje. Oprosti.
Pridi sem!
Kdo si ti, človek?
-No... -To je bil Anthony McCoy pred dvemi leti. Jaz želim Anthony McCoya prihodnosti.
Želim veliko novo črno upanje Chicaške umetniške scene jutrišnjega dne!
Temu človeku sem dal solo razstavo takoj ko je zaključil fakulteto.
Poglej, resnično te ne želim zamenjati na poletni izložbi,
ampak ti si edini kateri mi ni pokazal kaj bom dejansko predstavil!
Delam na nečem novem. -Potem pa poišči tisto tvojo preteklost, človek!
Razmišljam o tem da bi naredil nekaj v zvezi z naseljem.
In, o tem kako beli mogočneži... -Belci.
Ja, kako ustvarjajo skupnosti nebelcev katere so še posebno zanemarjene.
In to še posebno glede temnopoltih skupnosti. -Ja, od tam kjer prihajaš.
Ja. Bronzeville. -South Side je že nekako iz mode. -Ali pa Cabrini Green.
Lačna sem. Tudi jaz.
Adijo, ljubček! Ne pozabi iti zvečer k tvoji mami. -Ob 19h!
Čavči!
CABRINI GREEN NEKOČ IN DANES.
KRES HELEN LYLE.
BEGUNKA HELEN LYLE UMRLA V KRESU
Včasih skoraj nikoli niso prihajali sem. Razen če so morali koga aretirati.
Ampak to je bilo že dolgo časa nazaj. Sedaj pa zgleda da ne morejo iti stran od tukaj.
Ponoči se postavijo tam, kjer še zadnji od nas živimo tukaj.
In policijski avto stoji na vsaki strani naselja. Varujejo nas.
Ali pa pazijo da ostanemo notri! -Že dolgo živite tukaj?
Ja, še predno so podrli vse visoke stavbe. William. William Burke. -Anthony McCoy.
Potrebujete pomoč?
Dom, sladki dom.
Več stvari kot se spreminja, več stvari ostane istih. Kako si kaj, brat?
Vprašaj tukajšnje belce o dekletu X, in Dantrellu Davisu. Čudni pogledi.
Ena bela ženska umre v naselju, in zgodba živi večno. -Verjetno je dobra zgodba.
Ali lahko naredim nekaj zapiskov?
Pomisliš kaj prisili človeka da kar naenkrat tako znori.
Helen Lyle je tukaj iskala Candymana! Če vprašaš mene, bi rekel da ga je našla!
Kaj je Candyman?
Kar se mene tiče, je bil Candyman možakar po imenu Sherman Fields.
Imel je kljuko namesto roke. Pravili smo mu čudak iz naselja.
Stal je tam in delil bombone, ko sem bil otrok.
Nekega oktobra. So za Noč Čarovnic našli žiletko v čokoladici pri neki mladi belki.
Policija je prišla sem iskati Shermana, ampak Sherman je izginil!
In potem, sem ga nekega dne videl na lastne oči!
Skrival se je v zidovih.
Takrat sem videl pravi obraz strahu.
Dajmo, dajmo, dajmo! Dajmo! Pojdi!
Dajmo! Pojdi, pojdi, pojdi!
Tukaj! Tukaj! -Spravite ga stran od tukaj! -Dajmo! Dajmo!
Planili so na njega.
STE VIDELI TEGA MOŽAKARJA? Ubili so ga tam na kraju.
In kaj se je pojavilo nekaj tednov kasneje? Nove žiletke v bombonih.
Takrat smo vedeli da je bil Sherman nedolžen. Neškodljiv.
Ampak takrat ga nismo videli zadnjič.
Ne vem kaj naj ti rečem. Beshaw je odšla iz moje predstave!
Že zdavnaj sem ti rekla da jo daš na rehabilitacijo. Ti reši to!
Ne vem. Jaz nisem kriva. Ja, hvala.
O čem se gre? V redu. V redu. Dobro. Dobro.
Kaj se dogaja? -Pozabil si iti do svoje mame. -Drek! Oprosti.
Ali jo boš, prosim, poklical? -Jutri. -To si rekel že včeraj.
In to je lepo da želi preživeti čas s teboj. Nima vsak te možnosti.
Je z njo vse v redu? -Namignila je da ti dajem, zato da je ne bi obiskal.
Torej, je vse po starem. -Prenehaj. -To je super. Nekaj ti želim pokazati.
Moram priti gor? -Ostani tam! Ostani tam! Ostani tam! -Potem pa v redu.
Shermanov obraz je bil toliko pretepen, da je bil neprepoznaven.
In tukaj se šele začne zgodba. Da so ga začeli videvati po naselju Cabrini.
O tem da prihaja po tebe.
Čez čas so pozabili njegovo ime, in tako je postal samo, Candyman!
Kaj misliš? -No, pristop je dokaj direkten.
Ni veliko prostora za gledalčevo interpretacijo, veš?
Prehajaš iz simbola nasilja, do dejanskega prikaza nasilja.
Prav. Ampak, kakšen vtis ti daje? -Boleče je.
Počutim se zelo povezan s tem. Še nikoli mi ni bilo tako jasno.
Kot da bi točno vedel kaj moram, sedaj početi. -Ljubček, to je super.
In prepričana sem da bo tudi Clive... -In, še nekaj je.
legenda pravi, da če petkrat izgovoriš njegovo ime pred ogledalom,
se bo pojavil v odsevu, ter te ubil! Zato, sem mislil...
Da bi ga lahko... -Kaj si mislil?
Poklicali. -Ni pogojev! Ne.
Candyman. -Anthony. -Candyman. -Anthony, ne!
Candyman. -Prenehaj! Nehaj. -Candyman. -Prenehaj!
V redu. -Bolje da ne boš rekel še enkrat! -V redu. V redu.
Candyman. -Prosim, prenehaj se zafrkavati! -Dovolj! Dovolj!
Kaj se je zgodilo s tvojo roko? -Usrana čebela me je pičila. -Res?
Ja, res boli. -Tako tudi izgleda. -Poljubi jo. -Poberi se!
Na pomoč! Na pomoč!
ANTHONY MCCOY RECI MOJE IME 2019.
DA BI PRIKLICALI CANDYMANA, PETKRAT IZGOVORITE NJEGOVO IME PRED ZRCALOM.
Sedaj lahko gremo. -Končno.
Lansko leto smo imeli razstavo na Freze Los Angeles, z Jamesonom.
Fenomenalno delo. In to so podobna dela. Tukaj ustvarja arhivske posnetke v pentlji.
Kar vzemite si čas, sporočite mi če kaj potrebujete.
To je pa kar veliko odstopanje od tvojih prejšnjih del. -Dajmo, kar odprite.
Poskušam poravnati trenutke iz preteklosti kateri obstajajo na istem kraju.
Zamisel je da skoraj kalibriram tragedijo v fokusirano linijo,
katera se odraža v sedanjosti. -Brianna, povej fantu da ne zadržuje kritika.
On ima celotno zamisel. -Ja, vem, slišal sem jo. Zapletena je.
No, ona je v interakciji z delom. -Ogledalo vas vabi da ga poskušate sami priklicati.
Kakorkoli že, sploh ne vem zakaj stojim zraven svojega dela, kot kakšen bedak.
Delo govori samo za sebe. -To je pa res.
Govori v didaktičnih refleksnih klišejih, o nasilju tekom procesa gentrifikacije.
Ampak tvoja vrsta so resnično pravi pionirji tega procesa, veš? -Kako, prosim?
Umetniki.
Umetniki hodijo v siromašne četrti v iskanju poceni najemnin,
da se lahko zajebavajo v svojih ateljejih, brez obremenitve vsakodnevne službe.
Skočila bom še po eno pijačo.
Naj poskusimo? -Kaj? -Priklicati Candymana.
Ne. Temnopoltim ni treba ničesar priklicati. -Daj no, to so neumnosti.
To ni močvirje. V Chicagu so glavni belci. -Candyman. Candyman. -Prenehaj!
Candyman. -Prenehaj!
Seveda. To dolgujem Brianni. Ona me je spoznala z Thelmo Golde pred tremi leti.
Še vedno si mi dolžan za to. -In...
Tony, kajne? Všeč mi je strategija intervencije.
Konvencionalno slikanje je tako dolgočasno.
Všeč mi je da si jih skril v skladišče brez luči. Zelo pametno.
Se vse tvoje delo temelji na najdenem materialu? Mislim kje si našel te slike?
V rabljeni trgovini v puščavi? -Našel sem jih v ateljeju, kjer sem jih tudi naslikal!
Ti usrana pizda! In vi, usrane hijene! -Kaj ti je? -Pojdimo! Tiho.
Anthony. -Ti sploh ne bi bil tukaj če ne bi bilo nje.
Ali ne bi moral zbirati kontracepcijske tabletke za svoje pripravnice?
To ni spontano! To je imel že v naprej pripravljeno. -Tako je, pizda!
V redu je. Lahko prenesem da me ozmerjajo z pizdo.
V redu je. Saj jemljem kontracepcijo. -Vem!
Hvala vam.
Dovolj imam tega! Resno, če ne more kontrolirati svojega moškega...
Izgubila je nadzor. -Se mi bo zahvalila? Ne!
Se mi bo opravičila za tisto obnašanje? -To je bila neugodna predstavitev.
Prva napaka je bila ko je prisilila svojega fanta da predstavi dela na moji izložbi.
In zadnja napaka. -Ona je opravila, in zato se lahko zahvali samo sebi.
Ne bodi kustos tistemu katerega fukaš! -Ljubezen nas bo vse raztrgala.
Jezus Jerrica, razumem, rada imaš Joy Divison.
Kako že gre tista stvar? -Katera stvar? -Saj veš.
Kaj moraš že petkrat reči pred ogledalom? -Ti mi povej, ti si odobrila katalog.
Candyman. Ampak, ne počni tega, prav? Ne želim da nocoj umreš.
Vsaj dokler se ne poseksava. -Ti slabo vplivaš na mene.
Veš kaj? Premisli sem si. Naredi to.
Nekrofilija je že od nekdaj na mojem seznamu želja.
Potem pa to narediva tukaj. -Ne, tukaj sem že celi dan. -Daj no.
Candyman. -Ti to resno? -Utihni, pizda!
Candyman. Candyman.
Vidiš? Nič. -Toliko glede tega.
Je to resnično? Je to resnično? Kaj za kurac?
Je kdo tam?
Kaj za kurac?
Kurac!
Jebemti! Jebemti! Moram biti hitrejši! Moram biti hitrejši!
Jebemti!
Ne! Ne!
Ne! Ne! Ne! Ne!
Prenehaj!
Kakšni bedaki.
Umori so se zgodili po koncu skupne izložbe v galeriji Night Driver.
Trupla so bila najdena pred delom, "Reci moje ime".
Avtor tega dela je Anthony McCoy. Oblasti so še rekle da preiskujejo...
Reci moje ime. Povedali so moje ime.
In povej svoje ime.
Ne, samo. Zdi se mi kul, če te omenijo. Vsaj mislim.
Mislim, to je očitno... To je očitno grozno. -Resno?
Clive?
Očka?
Zakaj sediš tam?
Hej. Stavim da nisi vedela tega, da tvoj očka lahko leti. Kajne?
No, pa znam.
Anthony?
Anthony! Si v redu?
Imel sem slabe sanje. Jaz tudi. Kaj je bilo?
Kaj je bilo, kaj? -V sanjah.
Takoj bom prišel.
Anthony?
Torej, jaz sploh ne vem kaj je to, niti kako ste vedeli da obstaja,
ampak to je vse kar imamo o Helen Lyle. -Nisem vedel. Zato sem pa moral vprašati.
No, to je to. -Hvaležen sem vam. -Seveda. Ja, to sem našla pod, pravi zločini.
Študenti kateri delajo so najhujši! Torej, ali ste študent?
Nekatere stvari katere so se zgodile v Cabriniju tekom let...
Nasilje je bilo zelo ekstremno. Tako bizarno.
Skoraj kot da bi nasilje postalo ritual.
Tisto kar je najhuje... Stanovalci se bojijo poklicati policijo.
To je nekakšen kodeks časti. Mogoče tudi strah pred policijo.
Najlažji odgovor je vedno, Candyman je naredil to.
Igra priklicanja je mogoče povezana s tem.
Mislim, jasno je da si tega ni izmislila samo ena oseba.
To je nastalo v kolektivni podzavesti skupnosti.
Sredstvo za preživetje katero je nastalo iz potrebe da zaščiti sebe, ter svoje otroke,
od grozot skupnosti.
Bernadette in jaz sva ga poskušale priklicati. Lahko je zelo učinkovito.
Predpostavka da vas nekaj zasleduje, ali pa zalezuje iz vašega odseva.
Ampak razumem. Obstaja nekaj opijajočega,
nekaj privlačnega v obljubi, da boste videli duha. Skoraj kot da nasilje...
Daj no.
In potem je zaslišala zvok. -Se spomnite njenega imena?
Ime ji je bilo, Ruthie Jean.
In zaslišala je ropotanje ter razbijanje, kot da hoče nekdo narediti luknjo v zidu.
Dohodni klic, Mama. -In zato je Ruthie poklicala policijo.
Ter rekla da nekdo leze ven iz zida. In niso ji verjeli.
Mislili so da je gospa nora, kajne? -In tako je spet poklicala policijo,
in spet ji niso verjeli. No, ko so končno prišli k njej, je bila že mrtva.
Ali je bila ustreljena? -Ne, ne. Ubita je bila z kljuko.
Je to resnica? -Je! To sem prebrala v časopisu! Candyman jo je ubil!
Ja, ampak jaz ne vem ničesar o tem. -Halo?
Ven grem. -Nocoj imamo večerjo. -Ne vem koliko časa se bom zadržal.
Jack Hyde prihaja iz New Yorka, in nikoli ne pride v Chicago.
Zato prosim, da ne zaserješ tega. -V redu bo. -Zaradi mene.
Ne zaserji to meni.
To sta bila dokaj nora dva tedna. -Blago rečeno.
Kot lahko predvidevate sedaj ne pišem več kritiko izložbenih del.
Sedaj je to postal večji članek, o delih ter okoliščinah glede umorov.
Razumem. -Zato potrebujem samo nekaj vaših izjav.
No, jaz ne vem veliko glede tega. -Vaša dela so tako zelo groteskna, in to je...
Dokaj zanimivo, glede na to kaj se je zgodilo. -To je naključje!
Ne pravim da je to vaša krivda.
In sigurno tudi ne pravim da se je prikazal duh, ter ubil znanega trgovca z umetninami.
Samo pravim, da... Da se naenkrat vaše delo zdi...
Večno. Kaj sledi?
Svoje delo bom razširil na celotno serijo. Upam na samostojno razstavo.
Vse bo o Candymanu. Da razširim glas. -Ta zamisel mi je všeč.
Presenečen sem da imate na moje delo sedaj tako pozitiven pogled.
No, priraslo mi je k srcu. -Zdi se mi kot da ga niste ravno razumeli.
Ne, razumela sem ga. To je soseska, gentrifikacija, in tako naprej.
Umetniki gentrificirajo sosesko? Kaj mislite kdo sestavlja sosesko?
Mesto odreže skupnost, in potem čaka da odmre.
In potem pokliče gradbince ter reče, hej vi umetniki...
V mladi, beli ljudje, če je možno, ali edino...
Prosimo vas, pridite v sosesko. Poceni je.
In če boste ostali nekaj let, vam bomo zgradili še trgovino z zdravo prehrano.
Želite biti del zgodbe, kajne? -Ja, kot kritik.
Se želite res združiti z delom, ga razumeti? Potem pa morate izreči.
Izreči kaj? -Izrecite njegovo ime!
Moram iti v kopalnico. -Tudi zdaj je dober trenutek. -Ne. -Izzivam vas.
Anthony.
Finley?
Ste v redu?
Mislil sem... -Kaj?
Moram iti.
Previdno! -Tukaj mi je všeč. Je tako provincialno, ampak tudi vznemirljivo.
Mojbog, ste spoznali Danielle Harrington? Ona je...
Glavna kustosinja v muzeju sodobne umetnosti.
Zdi se mi malo noro da se še nisva srečale. -Tudi jaz sem hotela spoznati vas.
Ne začenjaj. Jaz bom dobil prve namige.
Clive je dobesedno moral umreti, da bi Brianna lahko bila svobodna.
Se opravičujem. Jameson ima razstavo v moji galeriji v New Yorku.
To se mi zdi dobra priložnost da še malo razširite krila. Pridite v veliko mesto.
Lahko te spoznam z ženskami iz "Entre Nousa", če se boš odločila za New York.
Hvala. V bistvu sem razmišljala o tem da grem na svoje.
Ali se ne želite osredotočiti na delo z umetniki, namesto da delate za drobiž?
Vi lahko spremenite institucijo od znotraj. Oglasite se kdaj v muzeju. -V redu.
To bi mi bilo všeč. -Mojbog. -Kaj je narobe? -Kaj se dogaja?
Finley Stevens je bila najdena mrtva v svojem stanovanju. -Našel jo je njen mož.
Revica. Njen mož je osumljenec. -Moram iti. -Anthony!
Anthony? -Kaj je on? -Candyman ni on! Candyman je celotni usrani čebelnjak!
Obstajajo še drugi?
Samuel Evans. Povožen med protesti belcev v 50 letih.
William Bell. Linčan v 20 letih. Ampak prvi, kjer se je vse začelo...
Je bilo ob koncu 19. stoletja. To zgodbo je našla Helen. Zgodba o Daniellu Robitailleu.
On je dobro služil medtem ko je potoval, ter slikal portrete za bogate družine.
Večinoma za belce. In oni so ga oboževali.
Ampak saj veš kako gre to. Oni imajo radi tisto kar izdelujemo, ampak ne tudi nas.
Nekega dne so zahtevali da nariše portret hčerke bogatega lastnika tovarne v Chicagu.
No, Robitaille je naredil največji možni greh tistega časa.
Zaljubila sta se. Imela sta avanturo in postala je noseča.
Dekle je to povedalo svojemu očetu, in potem... Saj veš...
On je najel neke ljudi da ujamejo Robitaillea, ter rekel naj bodo kreativni.
Tukaj so ga ujeli sredi dneva.
Od izčrpanosti se je sesedel točno tam kjer je bila včasih stolpnica v Chestnutu.
Pretepali so ga, ter mučili... Odrezali so mu roko, ter v njo nabili kljuko!
Prsa so mu namazali z medom iz bližnjega čebelnjaka, da bi ga čebele popikale.
Zbrala se je množica ljudi da bi gledala predstavo. In za veliko finale?
So ga zažgali! In končno je umrl.
Ampak takšna zgodba... Takšna bolečina... Traja za vedno.
To je Candyman!
Torej... Je on resničen? -Bell je resničen! Samuel, Sherman...
Daniel Robitaille. Vsi so resnični.
Candyman je način s katerim se soočamo s tem kar se je zgodilo!
Da se to še vedno dogaja!
Spočij si malo, mladenič. Zjutraj se boš bolje počutil.
Ne glej jih! -Kaj za kurac je to?
Ne bi jih smela gledati.
Anthony, to ni več usrana umetniška občutljivost. Kaj se dogaja?
Mislim... Mislim, da sem naredil napako, Bri. -Kako to misliš?
Pripeljal sem ga nazaj. -Koga? -Obljubiš da ne boš mislila da sem nor? -Anthony, koga?
Mojbog. Mojbog. -Burke mi je rekel... -Kdo je Burke? -Možakar iz pralnice.
On ve vse o tem. -Glede česa ve? -Glede Candymana!
Candyman ni resničen. -Videl sem ga! -Candyman ni resničen, Anthony!
Veš kdo pa je resničen? Jaz. Anthony, jaz. To! To, je resnično.
Ne razumeš. -V redu. Ljubček, pokazal ti bom da...
V redu. Candyman. -Ne! -Candyman!
Ne izgovarjaj njegovega imena. -Ostani usrano tam. -Brianna... -Ne hodi za mano.
Naj ta pofukanec samo poskuša priti sem. Usrana umetniška diva!
Grady ga bo prebunkal! Ali ni tako, Grady? -Če bo treba, ga bom prebunkal.
Mislim dobesedno je rekel, priklical sem Candymana. In jaz sem...
Candyman ni resničen, črnuh! Sem ti rekel da ne hodiš,
s tem nekoristnim brezposelnim umetnikom iz Metelkove! -Troy, v redu je.
Ne obstaja noben kurec na svetu zaradi katerega bi se ukvarjal z demoni.
V redu, Troy! Prenehaj! Samo.. -Kaj je? To je resnica!
Če bi Grady tukaj začel razbijati ogledala... Ogledala.
Prav ima.
V redu, ti poskrbi za Lucy. In ti, si vzemi odmor.
Nehajta.
Govoril sem z mamo. Želi zapreti skladišče,
tako da bomo končno morali pregledati očetova dela.
Mislil sem da bi lahko prodali, ali pa... In, če ti želiš obdržati kaj... Ne.
Ničesar od tega ne želim v svoji hiši. Hvala.
Potem bomo pa prodali, ali pa naredili razstavo. Lahko bi naredila razstavo.
Ne bom naredila razstavo s stvarmi katere so ga ubile, Troy.
Ne moreš vse skriti, in potem upati da bo vse izginilo. -Troy...
In ni ti treba biti vedno poleg, vsakič ko kakšen umetnik doživi živčni zlom.
Oprosti. Bri...
Veseli me da si tukaj.
In lahko ostaneš kolikor želiš, pod pogojem da ne boš poskušala priklicati Candymana.
Kdo bi pa naredil kaj takšnega?
Trina je bila pijana kot krava čez vikend. -Kaj naj naredim z mojimi konicami?
Nikogar ne zanimajo tvoje konice! -Annika, poglej to. Trina bruha v kanto. Glej.
Kje je to? -Pri Samanthi. -Mojbog! -Poglejte ta izbljuvek. -Drek!
Mojbog. In to kar pred vsemi. -Cipe, ste že slišale za Candymana?
Jebi to, premislila sem si. Tega ne bom naredila. -Daj no, Boof, ne bodi pizda.
Zakaj pa ne? To je topla in prečudovita stvar! -Saj smo že postrojene. -Prav!
V redu, ste pripravljene? -Candyman! -Vse skupaj, koza!
Candyman. Candyman. Candyman.
Ne danes! Ne danes. -Še dvakrat.
Candyman. -Še enkrat. Candyman.
No, še vedno smo žive. Torej...
Živjo, Trina. Pojdimo.
Hej, Triney, kako kaj tvoja opitost? -Bila je čisto pobruhana.
Ampak to bo trajalo še nekaj časa. -Trina je prava smet! -Ne sme toliko piti.
To je med njo in njenim Bogom. -Trina, polomila si usrana vrata!
Haley, premlada sem da bi umrla. Odpri! -Saj delam na tem.
Punce. -Kaj za kurac? -Počakajte, pozabila sem svojo elektronsko cigareto. -Boof!
Mislim da ne bi smela.
Boof? Boof?
Kaj pa počneš?
Ne, ne, ne. -Mojbog! Punce, nehajte biti tako neumne! -Ne hodi tja! Haley!
Punce, kaj vam je? To ni smešno!
Zadnjih nekaj let želimo iti v novo smer.
Naš zadnji kustos je bil dober, vendar je imel nekaj težav kako priti do tja.
No, dejstvo je da sem opazila spremembe v programu odkar ste vi tukaj.
Upam da na bolje. Vesela sem ker sem vas lahko končno spoznala na Jackovi večerji.
Ja. Mislim da nas je hotel spraviti skupaj že pred tem. To glede Clivea je noro.
Slišala sem da ste bili vi tisti kateri ste našli trupla. -Ja...
Vi ste se kar naenkrat pojavili kot zanimiva oseba sredi vsega tega.
Vaša razstava je izgledala tako zelo dobro.
Bili ste zelo pogumni, da ste sprejeli brez telesnost. -V bistvu je bilo dosti teles...
Figur, na razstavi. Kot na primer Arnoldovo delo.
Abstrakcija je bila zelo dolgo vezana,
na čiščenje sublimnega emocionalnega stanja.
Jaz pa sem se hotela samo osredotočiti na telo. -Seveda.
Ampak mislila sem glede na nedavno tragedijo, ter zapuščino vašega očeta,
imate zanimivo zgodbo. -Ja. -In imate tudi dobro oko za nove talente.
Koliko časa že sodelujete z Anthonyjem McCoyem? -Samo par let.
Člani odbora kar brenčijo glede McCojevih del.
Zdi se da je razstava v "Project Roomu," nekaj o čemer se lahko začnemo pogovarjati.
In, seveda, tudi o katerem koli umetniku katerega ste imeli v načrtu.
Skupnost North Side, nekoč znana kot Cabrini Green,
je pretresena zaradi grozovitega masovnega umora v srednji šoli Gollin.
Policija je povezala te umore z umori v umetniškem svetu,
še posebno z umetniškim delom, "Reci svoje ime."
Katero je bilo napisano na zidu stranišča, z krvjo od žrtev.
Dobrodošli nazaj, gospod McCoy. -Kaj?
V vaši kartoteki sem videla da ste bili rojeni tukaj. -Rojen sem bil v South Sideu.
Ne, piše da ste bili rojeni tukaj. Ne glede na to, je dobro da ste hitro prišli.
Takoj vas moramo sprejeti zaradi dodatnega testiranja, in...
Anthony...
Anthony, kje si bil?
Kaj se je zgodilo s tvojo roko? Izgleda slabo.
Bil sem v bolnici River North, blizu Cabrinija. Takoj so me pozdravili.
Si kaj slikal? -Ja, v bistvu sem zelo navdihnjen.
Z Cabrinijem. -Želiš malo čaja? -Slišal sem zgodbo o kresu.
Kateri je ubil žensko po imenu Helen Lyle. In o otroku kateri je bil ugrabljen.
Ter o nečem kar so mu pravili, Candyman! -Tiho! Ne!
Ne izgovarjaj to.
Povedala si mi da sem rojen v South Sideu. Tam si odraščal doma, se spomniš?
Ampak rojen si bil v bolnici, River North. In prve dve leti si preživel v Cabriniju.
In zakaj si lagala? -Zato da bi te zaščitila.
Od česa?
Hotela sem samo, da odrasteš srečen in normalen.
Ali izgledam normalno, mama?
Moram vedeti. Zdaj.
Ko si bil ugrabljen, sem mislila da je bila ona tista katera te je vzela.
Ko si bil ugrabljen, sem mislila da je bila ona tista katera te je vzela. Helen.
Kakršno sem našla v našem stanovanju, prekrita z krvjo.
Vsi smo mislili da je nora.
Ampak tega ni naredila ona.
Ampak on.
Za tebe je imel namen.
Izbral te je da postaneš ena od njegovih žrtev.
Hotel je da zgoriš v tistem ognju. Ampak ona te je izvlekla ven,
ter vrnila nazaj meni.
Mislila sem da se je tistega večera vse končalo.
Mislila sem da je takrat v ognju ona to končala.
In obvezali smo se da nikoli več ne bomo izrekli njegovega imena.
Ampak, nekdo je prekršil obvezo, in... -On me je našel.
Oprosti.
Anthony, ljubček, počakaj. Anthony, kam greš? Anthony, počakaj!
Anthony? Tukaj Troy. Takoj se pokaži, da te lahko vidim!
Takoj! -Troy, prenehaj, prosim. Mojbog. -Prišli smo po njene stvari!
In, odšli bomo z njimi! -Razumem. Hvala.
Tudi pri Noe ga ni. Kaj usrano se dogaja? -Mogoče ga je dobil, Candyman.
To ni smešno, Troy.
PRALNICA BURKE
Je kdo tam?
Anthony?
Ne.
Drek!
Halo? Oprostite! Prosim!
Pojdi stran! -Hočem se igrati! -Ne! -Prosim, ne bojim se več.
Igraj se s svojimi lutkami! -Polulal se ti bom na posteljo, če me ne spustiš notri!
Tako nadležen si! -Kaj počneš? -Brigaj se za sebe!
Daj no, pusti me da se igram, prosim. -Ta igra je za odrasle, ti pa si veliki otrok!
Nisem otrok. -Pojdi stran!
V redu, si pripravljena? -Nisem, zato ker ne bo uspelo.
Candyman. Candyman.
Candyman.
Rekel sem... Sabrina?
Sherman.
Sedaj, pa imamo pričo.
Halo? Ja, mislim da sem videl človeka katerega iščete. Morilca, "Reci Svoje Ime."
Potika se okli starih hiš v Cabriniju. Temnopolt, star okoli 30 let.
Mahal je z kljuko, ter govoril norosti! Mislim da sedaj tam ubija ljudi!
Kaj za kurac?
-Jaz sem bil krščen tukaj.
Ali ni čudovito? -Anthony?
Ja, on je sedaj očitno v svojem svetu, kaj?
Ko nekaj pusti madež. Tudi če to opereš, je še vedno nekako tam.
To lahko občutiš. Obrabo, globoko v tkanini.
Ta soseska je ujeta v zanko! Ta drek pušča madeže na točno istem mestu, vedno znova!
Dokler ni končno zgnila, od znotraj navzven!
Zrušili so naše domove, zato da bi se lahko vselili nazaj. Mi potrebujemo, Candymana!
Ker tokrat bo on moril njihove očete, njihove otroke, njihove sestre.
Vedel sem, da je samo vprašanje časa, kdaj se bo otrok vrnil nazaj sem.
V popolni simetriji.
Priložnost za Candymana, da vzame kar mu po pravici pripada!
Njegovo legendo!
Daj mi roko.
Ne! Ne! Ne!
Anthony!
Sedaj zgodba lahko resnično postane samo tvoja.
Ampak, nekatere podrobnosti... Bi morale biti malo bolj dosledne.
Tukaj imamo zgodbo o Anthonyju McCoyu... Umetnik, kateri je znorel,
in potem je prišla policija katera ga je hladnokrvno ubila,
predno je sploh uspel kaj reči. No, recite njegovo ime, če si drznete!
Izrecite ga petkrat pred ogledalom, in poglejte kaj se bo zgodilo!
Ko bo vse končano, bodo govorili njegovo zgodbo. In Candyman bo živel!
Za vedno!
Sedaj prihaja roj.
Si pripravljen za zakrament? Kaj?
Hej! Kam greš? Ali ne želiš bombona?
Drek!
Kam pa greš?
Kdo lahko vzame jutro.
Ter ga poškropi z roso.
Lahko da se skriva tukaj.
Mislim da je mrtev.
Brianna...
Ne, ne, ne!
Dvigni se, Anthony. Dvigni se. Ljubček? Ljubček? Dvigni se.
Prosim. Ne! Ne! Anthony, ljubček. -V redu je. -Dvigni se, prosim. Prosim.
Prosim, ostani z mano. Anthony, prosim. Prosim, dvigni se!
Prosim, dvigni se, Anthony!
Ne odidi. Poklicali ti bomo pomoč, ter te spravili v bolnico. V redu, ljubček?
Spravili te bomo v bolnico. Tukaj! Počakajte! -Roke gor! -On potrebuje samo...
Ostani na nogah! Dajmo! Hodi! -Kaj se dogaja?
Imamo dva osumljenca, eden je mrtev. -Spravite jo v avto. -Hitro!
Nisem vedel kaj narediti.
Res nesrečno kar se je zgodilo s tvojim fantom tam notri.
Iskali smo ga. Dobili smo namig da bo tukaj.
Veš kaj o tem?
Karkoli nam poveš, bo pomagalo. Vsako sodelovanje bo zaznamovano.
Povej tisto kar si videla. Ko je napadel Jonesa...
In Jones, ker je vedel kaj je naredil prej, in videl njegovo kljuko,
ter vedel da si bila v nevarnosti. Ni imel druge izbire, kot da sproži svoje orožje.
Se ti to ne zdi prav?
Ali pa je ona sostorilka?
Ona je pomagala držati žrtve, on jih je pa razrezal.
On je umrl ko je napadel policaja. Ona pa bo šla v zapor do konca življenja.
Katera zgodba bo torej?
Ali se lahko pogledam? -Kaj? -V ogledalu.
Vse vam bom povedala, samo če mi dovolite da se pogledam. -Ne!
Rekla bom karkoli boste hoteli.
Candyman.
-Kaj?
Candyman. -Kaj za kurac to pomeni?
Candyman. -Candyman?
Kaj za kurac? Rooney? Jezus! Kurac!
Potrebujemo reševalce, policaj je ranjen! -Kaj za kurac? -Pojdi na tla, takoj!
Jezus.
Kaj za... Kaj za kurac?
Spusti me notri! -Ne morem te spustiti notri! -Spusti me notri, jebemti!
Na pomoč! -Ne, ne, ne!
Drek! Kaj za kurac?
Kdo si ti?
JAZ SEM NAPIS NA ZIDOVIH!
JAZ SEM SLADKI VONJ KRVI NA CESTI!
BRENČANJE KATERO ODMEVA PO ULICAH!
ONI BODO REKLI DA SEM PRELIL NEDOLŽNO KRI!
VI ŠE ZDALEČ NISTE KRIVI! AMPAK ONI BODO VSEENO REKLI DA STE!
SAMO TO JE TISTO KAR JE POMEMBNO!
POVEJ, VSEM!
CANDYMAN
Prevod in Priredba: SRPKINJA & CRAZY SRBIN (VŠEČKAJ FACEBOOK: Crazy Srbin Production)
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
preuzeto sa www.titlovi.com