Hei, jeg vil prøve den.
Jeg var først. Du får den andre.
Jeg sa at jeg ville prøve den.
Gi meg den.
Den er min.
Hei, kutt ut.
Jeg sa, kutt ut.
Hva sa pappa om å leke i biblioteket?
-Kuya begynte. -Du er sprø!
Det var hans idé.
Jeg gir blaffen i det. Så lenge begge slutter.
Du bestemmer ikke det.
Du er ikke sjefen vår.
Så lenge jeg må passe på dere,
kan jeg like gjerne være det.
Basilio! Crispin!
Jeg råder dere til ikke å slå henne.
Folk glemmer at hun kan slå tilbake.
Men så lenge dere er her i huset, er dere en del av familien.
Og familie beskytter hverandre.
Alexandra.
De er ikke familie, pappa. De er mordere.
De drepte sigbinen og drepte nesten deg.
De er bortkomne barn som trenger veiledning,
akkurat som du har fått det.
Men drittungene hører ikke etter. De stoler ikke på noen.
Bortsett fra deg.
Jeg er ikke deg, pappa.
Det behøver du ikke.
De stoler ikke på deg fordi du ikke gjør det.
Snart må du finne din egen vei, Alexandra.
Det blir ikke lett,
men om du velger riktig, vil de følge deg.
Det vil alle.
EN ORIGINAL ANIMESERIE FRA NETFLIX
BASERT PÅ DEN FILIPPINSKE TEGNESERIEN TRESE
SKREVET AV BUDJETTE TAN ILLUSTRERT AV KAJO BALDISIMO
Alexandra Trese.
Veien du valgte, har ført deg til meg.
Sultan Talagbusao.
Forrige gang vi møttes,
hadde jeg et spyd i faren din.
Da er jeg her for å gjøre gjengjeld.
For noen kamper.
Du og barna mine har blitt de krigerne jeg visste at dere var.
Ikke takket være deg, pappa.
Du er for sent ute, Talagbusao. Kampen er over.
Dette slaget har pågått mye lenger enn du kan forestille deg, Trese.
Det vil fortsette lenge etter at dere alle er døde.
Ikke om vi sender deg tilbake til det helvetet du kom fra.
Du kan ikke flykte fra det uunngåelige.
Avtalen var ikke å slåss mot en gud.
Ikke dommedag heller.
Så gjør deg klar, Maliksi,
ellers blir begge våre verdener ødelagt.
Det er derfor jeg hater familiegjenforeninger.
Menn bør ikke gjøre en kvinnejobb.
Og dere gutter kan ikke få hele moroa.
Idioter.
Alle er villige til å dø for en sak ingen av dere forstår.
Jeg skal ødelegge denne verdenen,
slik jeg har gjort det utallige ganger før.
Stormen har endelig kommet, Trese.
Og du er på feil side av den.
Bagyon Lektro, din forræder,
Talagbusao narrer deg.
Den eneste narren her er deg, min sønns morder.
Du klamrer deg til utdaterte allianser.
Sønnen din gjorde det mot seg selv, akkurat som du gjør det nå.
Løgner. Løgner som du og dine kjære allierte vil betale for.
Tikbalangene har kjempet side om side med Tresene i århundrer.
Vi forlater dem ikke nå.
Jeg sverget også troskap til Tresene en gang.
Og hva fikk jeg for det?
De drepte min eneste sønn!
Jeg har alltid lurt på hvordan det er å drepe en gud.
Da vil du bli skuffet.
Hannah!
Vi får juling,
og jeg vet ikke hva som skjer.
Sultan Talagbusao vil forårsake verdens undergang.
Verdens undergang? Flott.
Hvordan stanser vi det?
Med alt vi har.
Om dette er alt verden har å komme med,
er det bare rett og riktig at jeg gjør slutt på den.
Med menneskene først.
Kom deg ned!
Marco!
Vi kan ikke slåss mot begge. Konsentrer dere om Lektro.
Det ordner vi, bas.
Klar for andre runde.
Overgi deg, Talagbusao, du er alene.
Forstår du det ikke, Trese?
Alt dette er forutbestemt.
Det er skjebnen.
Som måten du står foran meg på nå.
-Vi er lei av å høre på deg. -Ja.
At du er faren vår, betyr ingenting.
Vi er mer mammagutter.
I så fall er det på tide at dere gjør som faren deres sier.
Båndene skapt av kraft er sterke,
men blodsbåndene er sterkere.
Hva har du gjort mot dem?
Jeg har gitt barna mine tilbake sin sanne natur.
De samme barna som du sverget på å drepe?
Tror du fortsatt at dette handler om dem,
fangene, ordføreren, generalen, Nuno?
De var alle nødvendige for å oppnå et mye større mål.
Et mål jeg omhyggelig planla lenge før du ble født.
På tross av forsøkene til faren din på å stoppe meg,
dempet han ikke menneskehetens krigslyst.
Tilbedelsen av blod og vold fikk i siste instans
mine mest lojale undersåtter til å kalle meg tilbake til deres verden.
Jeg lot barna mine bli tatt hånd om av familien din,
så de kunne være mine øyne og ører.
Så hvisket jeg i hemmelighet mine ordrer
i alle deler av den overnaturlige verdenen,
mens jeg langsomt samlet hæren min i skyggen av byen din.
Jeg gjemte meg helt åpenlyst
og lot mine uvitende medhjelpere etterlate seg spor.
Som til slutt førte deg hit til meg.
Nå er det på tide å fullbyrde skjebnen din,
å velge blant de som fortjener det og dømme denne verdenen.
Dette er skjebnen som faren din nektet deg.
Skjebnen? Alt du kan, er ødeleggelse.
Faren din løy for deg.
Han løy for alle.
Du er Alexandra Trese,
sjette barn av det sjette barnet.
Den som er forutsagt å være tungen på vektskålen mellom underverdenen
og menneskets verden.
Den som skal styre den ene og ødelegge den andre.
Dette er profetien din far fortalte om,
men han forvrengte den i stedet med løgner og halvsannheter.
Denne profetien har blitt overlevert opp gjennom historien
fra lenge før du ble født.
Men faren din var den første som prøvde å forstå den.
Letingen hans førte ham til sju synske
som forutså at det sjette barnet ville komme i denne tidsperioden.
En av de synske var en ung babaylan fra Makilingfjellet.
Faren din studerte babaylanens visjoner.
De forberedte seg på det de trodde var endetiden.
Utslettelsen av den overnaturlige verdenen
og menneskets verden.
Selv om han lot som om han var vitenskapelig,
ble faren din blendet av sin egen menneskelige naivitet.
Sin egen selvrettferdighet.
Han trodde at han kunne stanse skjebnens fremmarsj,
selv da han oppdaget at profetien var mye større,
mye mer omfattende enn han hadde forestilt seg.
Det var fordi babaylanens visjoner
også snakket om et femte barn.
En fryktinngydende kriger som ville erobre begge verdenene gjennom død og flammer
og legge dem for den sjettes føtter.
Så skulle jeg bli påkalt for å skape verden på nytt.
Og etter at den sjette har dømt hele skaperverket,
vil jeg, sultan Talagbusao, krigsguden,
ødeleggelsen og skapelsens budbringer,
herre over utslettelse og gjenfødelse, skape verden på nytt.
Akkurat som jeg har gjort utallige ganger før.
Sånn har det vært. Sånn skal det alltid være.
Men din selvrettferdige far sverget på å stanse meg
på alle mulige måter.
Han innså at han ikke kunne gjøre det alene.
Så han dannet rådet og forente menneskets og den overnaturlige verden
gjennom de dyrebare avtalene sine.
En skjør allianse der vilkårene ble bestemt
av ingen ringere enn den skinnhellige faren din,
den selvutnevnte lakanen.
Han var dumdristig som trodde at de skjøre avtalene ville stoppe meg.
Han løy for sine allierte og seg selv
om at han var avgjørende for å få slutt på profetien.
Han lette overalt i begge verdenene for å finne tvillingene fra profetien.
Han trodde feilaktig at ved å finne dem,
kunne han forhindre at profetien ble fullbyrdet.
Alle de synske så for seg at disse barna ville komme,
men ingen visste hvem som ville føde dem.
Ikke før babaylanen selv, moren din,
ble gravid med tvillinger,
deg og søsteren din.
Et femte og et sjette barn.
Det første som skulle erobre.
Det andre som skulle skape balanse.
Det ble bekreftet av de synske og moren din
at dette var barna profetien snakket om,
som faren din hadde sverget på å stanse.
Hans eget kjøtt og blod.
Det var da han tok saken i sine egne hender.
Han brant alle spor, alle notater han hadde skrevet om det femte barnet,
i den tro at om han kunne fjerne erobreren fra profetien,
kunne han stanse undergangen,
selv om det innebar at han måtte ofre sin egen datter.
Så
drepte han søsteren din og gjorde henne om til dette.
Nei, søsteren min var dødfødt.
Søsteren din skulle bli
den største krigeren denne verdenen har sett.
Forutbestemt til å gi deg begge verdenene så du kunne dømme dem.
Derfor fryktet faren din henne mest.
Men din søsters død var bare en skamløs løgn han skapte,
så han kunne forme deg til sin egen visjon av profetien.
En løgn han også fortalte underverdenen,
så han kunne skjule din sanne identitet for dem.
Balete-treet.
Ingen i rådet visste at du var det sjette barnet av det sjette barnet.
Men da sannheten ble avslørt,
konfronterte din fars motstandere ham den dagen du skulle prøves.
Stillingen din som lakan har gjort deg arrogant, Trese.
Gi fra deg barnet, og det behøver ikke å bli noen blodsutgytelse.
Du er dum om du tror at jeg bare gir fra meg datteren min.
Så lenge hun lever, er vi alle fordømt.
Om profetien fullbyrdes…
Får vi håpe at ingen av oss lever lenge nok til å finne det ut.
Hva nå?
Drep alle sammen.
Nei.
Faren din var tåpelig nok til å tro
at han kunne forvrenge profetien som han ville.
Og det tok livet av de allierte han hadde sverget på å beskytte.
Hans egne løgner var starten på opphevelsen av avtalene.
De samme løgnene som lokket deg inn i Balete-treet
fordi han ikke stolte på at du var klar til å møte din egen skjebne.
Uskyldig blod ble utgytt for løgnene til faren din,
bare fordi han var for redd til å innrømme hva han virkelig var.
Svak.
Svakheten til faren din var en dødsdom
ikke bare for vennene dine, men familien din,
søsteren din og moren din.
Overmotet hans drepte alle sammen.
Nei, du er en løgner.
Kall meg hva du vil, men du kan ikke benekte sannheten.
Du får ikke manipulere meg.
Faren din er manipulatoren.
Han prøvde egoistisk å kontrollere deg
ved å oppdra deg til å tro at du ble født for å opprettholde avtalene hans.
Han tok fra deg valget, Alexandra.
Han nektet deg sjansen til å bestemme selv.
I stedet valgte han for deg og søsteren din ved å kontrollere skjebnen,
bare fordi han ikke stolte nok på deg når det gjaldt din egen skjebne.
Hvorfor tror du at jeg vil stole på deg?
Du tror at din rolle i profetien gjør deg spesiell.
Du er ikke det første sjette barnet som har blitt født,
og du blir heller ikke det siste.
Og nå er tidspunktet her for at jeg igjen skal begynne en ny syklus.
Kom, Trese, godta skjebnen din.
Døm denne verdenen,
så jeg kan ødelegge den og gjenskape en ny og sterkere verden.
Det er din skjebne.
Dette er ikke skjebnen. Dette er folkemord.
Skjebnen din er å stå over alt som eksisterer.
Aswangene, tikbalangene, venner, familie,
menneskets og den overnaturlige verdenen.
Du må velge blant dem alle
og utpeke de som er verdige til å bli gjenfødt i den nye verdenen.
Du vet at jeg snakker sant.
Du kjenner det i blodet.
Du aner ikke hva jeg tror.
Eventyrene til faren din,
tror du virkelig at han elsket deg,
at han ikke bare brukte deg hele tiden?
Ikke hør på ham, Alexandra.
Faren din var kanskje ikke perfekt, men han var en god mann.
Og uansett hva han gjorde,
vedder jeg livet mitt på at han gjorde det for å beskytte verden.
For å beskytte deg.
Overbetjent Guerrero!
Å, menneskeheten. Alltid like arrogant.
Og likevel så skjør.
Ikke gjør det!
Nei!
Han fortjente ikke dette.
Han var en god mann.
Hvorfor gjør du fortsatt motstand?
Faren din frarøvet søsteren din valget ved å ta livet av henne,
og han frarøvet deg friheten din ved å kontrollere ditt.
Du tar feil om du tror at jeg ville velge å tjene deg.
Jeg skal bestemme for deg.
Ta imot og spis.
Godta den du virkelig er.
Det du alltid har visst at du er.
Større enn mennesket, større enn faren din.
Tiden er inne.
Pappa, hva om jeg ikke er klar?
-Hva om jeg ikke kommer tilbake? -Det gjør du.
Stol på deg selv, slik jeg stoler på deg.
Men hvis du noen gang går deg bort…
…be familien din om å føre deg tilbake.
Vi er her når du kommer, bas.
Det er på tide at du finner din egen vei, Alexandra.
Stol på deg selv. Det vil lede deg mot det som er riktig.
Men hvis du går deg bort,
vil familien din alltid være hos deg.
Alltid.
Er du klar til å få hevn for søsteren din
og lykkes der faren din mislyktes?
Nei.
For jeg er ikke søsteren min, og jeg er ikke faren min.
Men jeg er en Trese.
Vær så god, gutter.
Hvordan er dette mulig?
Blodsbåndet er kanskje sterkt,
men familiebåndet er sterkere.
-Ta ham. -Jeg er på saken allerede.
Jeg håper du har en plan.
Hold ham distrahert og skyt rundt ham.
Rundt ham?
Husker du det som gjør Crispin dårlig?
-Jeg tror ikke… -Stol på meg.
Det har jeg alltid gjort, bas.
Ja da!
Kroppen min blør,
men sjelen min er udødelig.
Dere kan ikke drepe meg!
Jeg planla aldri å drepe deg.
Drageblod.
Nei!
Tåpelige jente!
Jeg vil ikke bli sperret inne igjen!
Det er gjort, Talagbusao.
Planene dine kan ikke skade noen her.
Da vil du være fanget her med meg.
Profetien kan ikke stanses.
Skjebnen vil komme til deg, og du vil måtte velge.
Da velger jeg dette.
Hva?
Nei!
Så mye død. Det gjør bare vondt, pappa.
Selvfølgelig, det skal det.
Det gjør alltid vondt når noe går tapt.
Man gjør det man kan, Alexandra.
Det er jobben, ikke sant?
Vær så snill, Alexandra. Hjelp meg å redde denne ene.
Hva?
Du minnet meg bare om faren din et øyeblikk.
Hei, jeg vil prøve den.
Jeg var først. Du får den andre.
Jeg sa at jeg ville prøve den.
Gi meg den.
Den er min.
Jeg stoler ikke på dem.
De ble oppdratt til å tro
at vold og drap er leker.
Vi kan vise dem at det fins en bedre måte å leve på
ved å gi dem det de trenger mest nå.
Hva er det?
En ekte familie.
Heia Trese-laget!
La meg høre det for Trese-laget.
Jeg teller til tre.
Led an, bas.
Vi følger hakk i hæl.
Når en sjel går seg vill, kan vi babaylaner hjelpe den.
Husk hva pappa og jeg alltid sier.
Du må…
Du må se forbi overflaten.
Akkurat.
Vi må alle se forbi for å leve i balanse.
Jeg elsker deg, skatten min.
Så høyt.
Mamma.
Hun vil alltid være ved din side.
Familien din vil alltid være ved din side.
Vi er hjemme, Alex.
Det er kaffen du har drukket, kompis.
Helvete heller.
Det kom herfra.
Hva faen?
Trese.
Tekst: S. Marum