EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hvor skal du hen?
Jeg laver morgenmad.
Bliv her.
Jeg er straks tilbage.
Goddag.
Er Deres mand her?
Ja, han hviler sig.
Hvad laver De?
Hvem… Hvem er De?
Hvad foregår der her?
Skat.
Hvad sker der?
Den 20. marts udstedte jeg en ordre om, at alt militært personel i Aschaffenburg
skulle melde sig inden for 24 timer for at forsvare byen.
Løjtnant Heymann overtræder den ordre.
-Jeg rekonvalescerer… -Det angår ikke mig.
Deres handlinger indikerer, at De er en kujon, der forråder Riget,
og som udgør en trussel ikke kun for denne by,
men for vores land.
-Hvad gør De? -Deres mand er forræder.
Nej.
Han er hermed fundet skyldig i desertion og dømt til døden.
Han er ikke forræder. Han er krigshelt.
Her. Hans ordrer fra lægen!
Nej!
Lad ham gå.
Mine ordre skal følges af alle.
Lad ham gå.
Uden undtagelser.
Lad ham gå! Jeg beder Dem!
Nej!
Jeg forbyder, at forræderens lig fjernes.
Overtrædelse straffes med døden.
Der ser stille ud.
For stille.
Sagde du, Pattons 3. ryddede byen?
Ja, det fik vi at vide.
Så må de gemme sig.
Okay, løjtnant.
-Lad os finde dem. -Javel.
Det er korporal Mann, den nye tolk.
-Oberst. -Har De været i kamp, korporal?
Ikke endnu, men jeg håber at komme det.
-Sagde jeg noget forkert? -Nej.
Pas på, hvad De ønsker af obersten. Det bliver nok opfyldt.
Løjtnant. Dette er sergent Nick Walsh.
Han erstatter Xander i Kompagni I.
En fornøjelse. Har De været her længe?
-Længe nok. -Godt.
Vi krydser broen. Vores mål er dette tårn.
Gomez, du tager E.
Og De tager I op ad Schubert Strasse.
Modtaget.
Spørgsmål?
Har De været løjtnant længe?
Længe nok.
Hobson.
Giver du en?
-Hvad er dit problem? -Har du ikke hørt det, Millsy?
Hobson ventede på, at krigen sluttede på et tysk badehus. Så blev de befriet.
Det var en fangelejr, røvhul.
Jeg burde være hjemme nu, i stedet for her med jer.
Ja? Så hvorfor er du så ikke det?
Fordi ingen sendes hjem, før det er slut.
Bare jeg får dræbt nogle tyskere først.
Ved du hvad, Curtain.
Hvad om du dræber min andel af nazister i dag? Værsgo.
Er Junior okay?
Ja.
ASCHAFFENBURG, TYSKLAND 31. MARTS 1945
Dø, nazisvin.
Jøsses.
Snigskytte!
Bliv her.
-Hvorfor venter vi? -Maskingeværet i tårnet stopper os.
Alle gader i denne sektor passerer tårnet. Få en tank herop.
Vi må fjerne ham.
Major, det er nok en god idé at falde tilbage,
indtil snigskytterne er fjernet.
I plejede at kunne lide, når jeg var herude med jer.
Da du var kaptajn, var snigskytterne uinteresserede,
nu er din rang som en målskive.
I er bare bange for, at han rammer en af jer i stedet.
Okay, Kompagni E, det er tid til at rydde husene og finde den skide snigskytte!
Slap af. Vi er udenfor rækkevidde.
-Bortset fra snigskytterne. -Snigskytter?
Lad være med at lede. Man ser dem aldrig.
Vi er nok udenfor rækkevidde.
-Sagde vi ikke det til den sidste tolk? -Jo.
Kald 45. hovedkvarter.
Javel. Jeg har 45. her.
Her er Sparks. Vi flytter til sektor 3, 4 og 5.
Okay.
Se efter ovenpå.
Pas på fælder.
Hvad laver du?
Stop!
Halløj!
Er der nogen?
-Jeg sagde, det ikke var her. -Nå ja.
Som om snigskytten ville svare.
Jøsses!
-Er du okay? -Ja, det er en mor og hendes børn!
Det er okay. Bare rolig.
Pas på!
Stop! Der er nogen i det andet rum!
Nej! Nej!
Nej!
Af vejen!
Lad mig komme forbi!
Jøsses, det er et barn.
Slagtere!
Svin!
Du godeste.
Hold nu kæft. Er det din søn?
-Ja. -Elsker du ham?
-Ja. -Ja.
Så få uniformen af ham, før han bliver dræbt.
Kæmper vi mod mere end fire divisioner?
Von Lamberth har tvunget civile ind i byens forsvar.
Mænd, kvinder, nogle gange børn.
De, der ikke kæmper aktivt,
skal besætte bygninger, så vi ikke kan ødelægge dem.
Hvorfor ikke gå udenom? Aschaffenburg har ikke militær værdi.
Vi efterlader en mindre styrke og fortsætter.
Med al respekt, oberst, trækker vi os, vil von Lamberth kalde det en sejr.
Og alle andre byer i Tyskland følger dem.
Hvad er så tilbage?
Det han ikke forventer af os.
Optrapning.
Er du klar?
Når artilleriet er færdigt, kommer Walsh og Kompagni I.
Havde I ikke ryddet husene?
Jo. Han finder bare et ny skjul at skyde fra.
Vær klar, så snart skyderiet stopper.
Det var på tide.
Bare de vælter kirken.
-Jeg håber, de vælter hele byen. -Altså.
Hvad fanden fejler du?
Der er uskyldige deroppe.
Skal jeg have ondt af dem? Det har jeg ikke.
De bør smage deres egen medicin.
Okay, videre.
Skyd ikke.
Hjælp mig.
Jøsses.
Samarit!
Dø ikke.
Samarit!
Hun er såret! Hjælp hende. Kom nu!
Okay, se på mig. Du skal nok klare den, forstår du?
Forstår du? De tager sig godt af dig. Se på mig.
Okay. Du skal nok klare det. De passer på dig. Forstået?
Lad os flytte hende.
Jeg ser ham!
Sikret.
Ingen her.
-Sikker på, at han var her? -Gu' er jeg sikker.
Kom så.
Hvor er Gomez?
Han tjekker den sidste lejlighed.
Kom nu.
Røvhul.
Pis.
Gomez!
S'jant?
Hallo.
Okay. Hen til de andre!
Så…
…idiot…
…se dig omkring.
Det er sgu din grav.
Gomez!
Halløj!
Kom nu. Kom så.
Samarit! Få samaritten herind nu.
-Jeg fik det svin. -Det vidste jeg, du ville.
Vi klarede den næsten, ikke?
Hold nu kæft. Det skal nok gå.
Ja. Du og jeg bliver generaler.
Det er gode mænd.
Dine mænd.
Okay. Kompagni E! Kom så!
Kære Mary.
Det tog tusind år at bygge Aschaffenburg.
Vi og nazisterne ødelagde den på under en uge.
I dag er jeg beordret til at acceptere byens overgivelse fra dens kommandant.
Det er en ceremoni med taler og formaliteter.
Spørger du mig,
bør ingen gøre et skue af det, der skete her.
Klokken 11 møder vi von Lamberths folk på rådhuset.
Så eskorteres du til balsalen, hvor majoren holder en tale over radioen
og giver dig sit håndvåben.
Hvad står der?
-"Dette er kujonernes løn." -Stop jeepen.
Vær sød at hjælpe mig med at få min mand ned.
Hun siger, han ikke er forræder eller kujon.
Hun siger, at de trak ham ud af sengen og hængte ham.
Her er hans ordrer.
Han var løjtnant, sendt hjem, fordi han var såret.
Spørg hende, hvem der gjorde det.
Hvem gjorde dette?
Hun siger major Von Lamberth.
Han truede alle.
Walsh, skær soldaten ned.
Sig hende noget for mig.
-Okay. -Sig…
…at hendes mand bliver taget hånd om. Han får en ærefuld militærbegravelse.
Sig, at det nok skal gå godt.
Det lover jeg.
Er det nu en god idé
-med overgivelsen og alt det? -Gør det.
Skal jeg fortælle dem, at alt er okay?
Nej. Det er ikke dig, de bør høre det fra.
Godmorgen. Von Lamberth venter Dem.
Fortæl majoren, at planen er ændret. Vi kører en tur.
-Men general Frederick forsikrede majoren… -Jeg vil skide på, hvad Frederick lovede.
Bed majoren om at få sin røv herned nu, ellers hjælper mine mænd ham.
Forstår du det?
Borgere i Aschaffenburg,
nedlæg jeres våben.
Kampen er slut.
Fra kl. 9:00 her til morgen…
…har vi sluttet al fjendtlighed med de allierede styrker.
Han var en helt. Du er en kujon!
-Han sagde… -Jeg ved det.
Min mor plejede at sige, at kun tåber tømmer askebægeret, mens huset brænder.
Jeg indser, at det er mit problem.
Jeg har prøvet at holde fast i den person, jeg var før krigen.
Sandheden er,
at den person har været borte i lang tid.
Han er nok tabt for evigt.
Krigen har forandret os alle.
Ingen af os vil være de samme.
Jeg håber, vi har set alt.
BAYERN 29. APRIL 1945
Det føles ikke som forår.
Jeg kan ikke mærke mine fingre.
Jo, det gør.
Som et Chicago-forår.
Åbning på Wrigley Field, man fryser ad helvede til.
En fangelejr, oberst, men der er ingen i tårnene.
Hvad er det for en lugt?
Du godeste.
Åbn dem. Åbn dem alle!
Kom så!
Hvem ville gøre det?
Hvor har du været? Vi ved, hvem der gjorde det.
Halløj! Vi ved, at de er derinde.
-Lad os tage dem. -Ja!
-Tag dem! -Kom så!
Vores ordrer er at sikre lejren, og det gør vi.
Ikke andet.
Bloker indgangen. Lad ingen ind eller ud, før vi ved, hvad det her er.
Walsh, sikr bagporten.
Walsh.
Hørte du mig?
Javel. Kom så.
Er I gode til at klatre?
Det er et officershjem.
Spred jer.
Skyd ikke. Vi overgiver os.
-Hvad er det for en operationsstue? -Jøsses.
Det er et obduktionsrum.
Jeg så et derhjemme.
Virkelig?
Hvorfor binde et lig fast?
Mann, hvad står der?
"Der findes én vej til frihed.
Dens milesten er…
…ærlighed, renlighed, ædruelighed, flid…
…og kærlighed til fædrelandet."
Hvem er det til?
Dem.
Gud fri mig vel.
De er tændstikmænd.
Hvad siger han?
Han vil vide, om han drømmer.
Kontakt kommandoen.
Sig, at vi straks skal bruge mad, læger, tøj, medicin.
Vi er ikke fjendtlige. Vi er sårede soldater.
Få dem ud. Alle ud.
-Men de er sårede. -Jeg er ligeglad. Nu!
Få dem ud.
Afsted!
Stil dem op.
-Hent et maskingevær. -Hvad fanden glor du på?
Afsted!
-Kom så op! -Sergent, de er sårede. De kan ikke stå.
Åh ja? Og tænkte du på det, da du bevogtede dine fanger?
Vi er ikke fangevogtere. De er væk.
Vi er soldater ligesom Dem.
Nej. Ikke som os.
I er slet ikke som os.
Oberst! Kom hurtigt!
Menig Curtain, bemand geværet.
Hold hænderne oppe.
De er sårede. De kan ikke.
Curtain, skyd, hvis de skiderikker så meget som bevæger sig.
-S'jant? De bevæger sig. -Sigt på dem.
-S'jant! -Lad dem ikke slippe væk.
Ned!
-Hvad laver du? -De forsøgte at slippe væk.
-De er ubevæbnede! -De er dyr. De fortjener at dø.
Det er ikke din beslutning.
Hør på mig!
Jeg synes også, at her er modbydeligt, men det er ikke vores mission!
Vi kom for at stoppe dette.
Anhold de mænd.
Samarit!
Hjælp dem.
Hvis bare det var et isoleret tilfælde.
Vi finder de lejre overalt.
I Polen er de dobbelt, tredobbelt størrelse.
Fyldt med mænd, kvinder…
…og børn.
Jeg hørte om hændelsen på kullageret. Hvor mange døde?
Sytten døde, 12 sårede.
Mændene brød sammen.
Først toget…
…så dette.
Hvem ville ikke det?
Det nævner jeg i min rapport.
Den gode nyhed er, at nu han er død, flytter vi mændene herfra
og til München.
-Hvem er død? -Hitler.
Vi fik besked i morges. Tyskerne har overgivet sig.
Kære Mary.
Og sådan sluttede krigen pludseligt.
Desværre ikke for mig.
Var De der, da fotoet blev taget?
Og i så fald, hvad var Deres position?
Jeg var der.
Bag maskingeværet?
Hvad var Deres ordrer?
At bevogte fangerne. Ikke lade dem flygte.
Hvornår åbnede De ild?
Da de forsøgte at flygte.
Jeg sværger.
Jeg så dem bevæge sig.
Gav oplevelserne i den tyske fangelejr Dem lyst til at skyde de mænd?
Nej.
Som hævn for deres behandling af Dem?
Jeg fulgte ordrer. Vi havde set tyskerne flygte.
Så da de rørte på sig,
-åbnede vi ild. -Hvem gav ordren til at åbne ild?
Sergent Walsh.
Ville De henrette dem, da De placerede dem op mod muren?
Nej. Lageret var bare det bedste sted at tilbageholde dem.
Vidste De, at mange af fangerne kom fra lejrens lazaret og var sårede?
Vores ordrer var at samle dem i lejren og forhindre dem i at flygte.
Hvem gav den ordre?
Var oberst Sparks til stede ved skyderiet?
Hvornår så De oberst Sparks?
General. Jeg ventede ikke besøg.
45. er udvalgt til invasionen af Japan.
Vi får udrustning og træning i staterne.
Alle ved, vi ikke kommer hjem, før det er slut.
De skal desværre blive.
-General? -Kullagerhændelsen er blevet en stor sag.
Den er blevet overtaget af stabschefen, general White.
Og De er i fokus.
Mig?
Det er i et politisk følsomt tidspunkt.
Washington er bekymret for, hvordan det ser ud.
De skal rapportere til 7. hærs hovedkvarter i morgen kl. 9.00,
hvor auditørkopset vil fremlægge anklagerne mod dig.
Beklager, Felix.
Ja.
Tropperne er klar til at rykke ud.
-Skal jeg blive, så… -Nej.
Afsted, Bruce. Jeg er okay.
Det var en ære.
Oberst. Får du brug for en chauffør, er jeg til rådighed.
Det ville være en ære, korporal Kanuna. Det er en aftale.
Okay!
Lad os komme i gang.
Kære Mary.
Jeg bad ikke om at lede tre divisioner.
Det eneste, jeg bad om, var et kompagni i Oklahoma.
Men når man vælger en vej, ved man ikke, hvorhen den fører.
Undskyld. Jeg leder efter general Gainers kontor, 43?
Tak.
Javel.
Oberst Sparks?
Denne vej.
De anklages for pligtforsømmelse som officer i den amerikanske hær,
hvilket førte til 17 ubevæbnede tyske krigsfangers død.
Sagens detaljer er blevet undersøgt og er nået hærkommandoens højeste niveau,
og derfor bliver sagen behandlet
af Hærens generalauditør.
Det er første gang, jeg hører anklagerne. Hvis jeg må…
De kan fremføre Deres forklaring under høringen i morgen.
Meld Dem ved besættelseshovedkvarteret kl. 09:00, kontor 1644.
Træd af.
-Oberst Sparks? -Ja?
-Deres chauffør er her. -Jeg har ingen chauffør.
Så, Gomez, efter han har bragt dig ind, råber han:
"Ind på operationsstuen med ham nu, eller jeg river stedet ned."
-Og det havde han også gjort. -Ja.
Han burde være her.
Det burde de alle.
Hallowell,
Cruz, Cloudfeather, Garcia.
Childers.
-Du husker deres navne. -Jeg har skrevet mange breve.
I deres fravær tilfalder det mig at sige dette: Du var den bedste leder.
Du kom tilbage, når du kunne tage hjem.
Du fik os til at føle os som mænd.
Du gav os en chance.
Især mig.
Jeg gav jer ikke noget.
I fortjente det.
Især dig.
Sam…
Tak.
Kommer du til Oklahoma, er jeg let at finde.
Hvad skulle du? Da jeg stoppede dig uden for Johnson's bar?
Jeg ville opsøge en…
…bestemt sergent, der havde ødelagt liv.
-Jeg ville dræbe ham. -De havde sendt dig til Leavenworth.
Ja.
Ja, men jeg blev sergent i stedet.
Sid ned. Generalen kommer straks.
Rør.
Undskyld. Jeg blev beordret til at opsøge Generalauditøren.
Det er så mig, oberst. Sid ned.
Flot kontor, ikke?
Det har tilhørt forlæggeren af Mein Kampf.
En bestseller betaler sig.
Oberst Sparks, dette er alvorlige anklager.
Jeg har ikke haft…
De var en af Charlie Ankcorns drenge i Sicilien.
Korrekt.
Og kæmpede med Middleton ved Salerno.
Korrekt.
Såret.
Evakueret til behandling i Algier.
Klassificeret ukampdygtig.
Deserterede og kaprede en B-17?
-Jeg fik et lift. -Vendte tilbage til Deres mænd i Italien.
Anzio.
Via Anziate.
Deres enhed bremsede Kesselring, det svin.
Modtog Præsidentens Enhedsorden.
For mit kompagni.
Så Operation Dragoon.
Op gennem Frankrig til Vosges.
-Spyttede De Bob Frederick i ansigtet? -Vi havde en uoverensstemmelse.
Uoverensstemmelse med overordnede.
Det kender jeg ikke noget til.
Aschaffenburg. Flere narrestreger.
Og endelig…
…Dachau.
"29. april 1945, cirka kl. 9:30,
begik mænd fra Kompagni I, 157. Regiment…
…under ledelse af oberstløjtnant Felix Sparks…
…overlagt mord…
…på 17 ubevæbnede tyske soldater i koncentrationslejren Dachau."
Oberst, benægter De skyderiet?
-Nej. Mine mænd… -Det handler ikke om deres mænd.
-Var De til stede under skyderiet? -Nej, men jeg var ansvarlig…
Gav De Deres mænd ordre til at skyde fangerne?
Nej. Men de er stadig mine mænd.
Oberst, vil De kalde mig en helt?
Selvfølgelig.
Jeg har været professionel soldat i næsten 37 år.
Mexico…
…to verdenskrige.
I den tid har jeg ofte været i kamp, og jeg har også været såret.
Men sammenlagt har jeg nok kun tilbragt…
…måske 50 uger i krig.
Tre hundrede og halvtreds dage.
De, derimod…
…har tilbragt over 500.
Fem hundrede dage.
Så sig mig…
…hvem er helten her?
Tag hjem.
Og lad ikke krigens ar ødelægge Dem.
Træd af.
Kære Mary.
Mit liv som soldat er forbi.
Efter Tyskland stod jeg for at sende tropperne hjem.
Jeg tog jobbet bogstaveligt og steg ombord på et skib.
Jeg hjemsendes fra Fort Bliss uden for El Paso, der er tæt på dig.
Mød mig der.
Jeg glæder mig til at se vores søn.
Men jeg må se dig først.
Krigen har forandret mig, Mary.
Jeg har set rædsler, folk har påført hinanden,
som er uden fornuft eller forklaring.
Jeg har dræbt mænd.
Og set mænd blive dræbt.
Og jeg har overlevet, når andre, der fortjente det mere, døde.
Det har gjort mig til en anden end den, du giftede dig med.
Måske en, du ikke længere vil have.
Men det håber jeg.
Det beder jeg til.
Under 2. verdenskrig kæmpede 157. regiment over 500 dage.
Ni soldater fik Æresmedaljen, 61 modtog Tjenestekorset,
tre Tjenestemedaljer, 1.848 Sølvstjerner, 38 Meritmedaljer, 59 Soldatermedaljer,
5.744 Bronzestjerner og 52 Luftkampsmedaljer.
Med sine sydvestlige rødder var 157. Regiment sammensat af
apache, seminole, cherokee, sioux, choctaw og mexicanske amerikanere.
Trods de racemæssige spændinger derhjemme,
fandt disse mænd sammen for at bekæmpe en fælles fjende.
Felix Sparks fuldførte jurastudiet på University of Colorado i Boulder,
blev advokat og arbejdede senere for Colorados højesteret.
Han og Mary var gift i 65 år,
indtil hans død i 2007.
Tekster af: Anja Molin