Fiksjon inspirert av virkelige begivenheter
Margrete Valdemarsdatter har samlet Danmark, Norge og Sverige i en union -
- som hun egenhendig styrer gjennom adoptivsønnen kong Erik.
For første gang på evigheter er det fred mellom de nordiske landene.
Vi har skapt Den nordiske union sammen.
Vi ble enige og skapte den i fred.
Hvordan lyktes det etter hundrevis av år med blodig krig?
Det var troen på at vi i Norden er forbundet.
Fred, Deres Majestet, det kan vi saktens bli enige om.
- Men nå skal vi samle en hel hær? - Ja, Asle Jonsson.
En unionshær så sterk at tyskerne ikke tør å angripe oss.
Til våren blir min sønn kong Erik forlovet med prinsesse Filippa av England.
Med en samlet unionshær kan vi få en militær allianse med England.
- Da våger ingen å gå til krig mot oss. - Og de skal ha til gjengjeld... hva?
Vi trenger ikke engelskmennene. Det norske folket kan forsvare seg selv.
Norske bønder mot tyske korsriddere? Dere blir slaktet, dere kan jo ikke slåss.
Herr Sparre, vi har nettopp kastet tyskerne ut av Stockholm - for dere.
Hvis jeg ikke husker helt feil...
Som jeg husker det, var det dansker som kastet tyskerne ut av Stockholm.
- Hvor mange soldater var det? - Så de skitne sjørøverne var soldater?
Mine herrer. For fem år siden skapte vi unionen sammen.
Vi viste at vi kunne heve oss over fortidens fiendskap og tenke på folket.
Det kan vi gjøre igjen. Sammen.
En slik hær koster, Deres Majestet.
Freden har gjort oss rike. Det har aldri gått bedre enn nå.
Vi har alle opplevd krig.
Brutalitet.
Ødeleggelser.
Det er ingen som vinner på en krig.
En unionshær skal sikre oss fred.
Jeg finansierer 400 soldater. Kirken 800.
Hva sier det norske riksrådet?
Hva sier det svenske?
Det danske riksrådet?
300 fotfolk, 50 riddere, 100 bueskyttere.
For freden.
Jeg kan utruste 100 fotfolk og 20 riddere.
200 fotfolk, 150 bueskyttere.
For unionen.
100 bueskyttere, 150 fotfolk.
150 fotfolk.
- 100 bueskyttere. - 250 bueskyttere.
200 fotfolk!
- Min dronning, vær hilset. - Takk, Roar.
- Jeg har med kongen. - Vær også hilset, min unge konge.
- lnnbringende vår, ser jeg. - Jeg klager ikke.
Så lenge dere holder dere til tyske skip, klager ikke jeg heller.
- En avtale er en avtale. - Jeg vil gjerne ha en ny avtale.
Visby. Ingen skip må komme uskadd til og fra Gotland. Spesielt ikke tyske.
- Vil du sperre inn Gotland? - Ja, Den tyske orden må ut.
Har dere tatt kvinnelig bytte?
Ja, vinternettene er lange, og de er kalde.
Henne tar jeg med.
- Unnskyld? - Må jeg minne deg om kvinnefreden?
Det er forbudt å voldta kvinner. Det straffes med henging.
Det gjelder sjørøvere også.
Hent henne.
- Hvor kommer hun fra? - Spør Den tyske orden om det.
Hun er svensk, men vi fant henne på fartøyet deres.
Jeg tar med meg jenta. Og du sperrer Gotland inne.
Det skal skje straks, min dronning.
Og Roar? Prøv å finne en kvinne som vil av egen, fri vilje.
Det skal være virkelig opphissende, har jeg latt meg fortelle.
- Her er du i sikkerhet. - Du skal bli med meg.
- Guds fred, Peder. - Min dronning.
Det er mange soldater.
- Og svenskene ga flest? - Ja. De var skeptiske som alltid.
Men Sparre er en klok mann. Og han har orden på folkene sine.
Vi er Sparre en stor takk skyldig.
Jeg skulle ønske at du hadde vært med og sett alt det jeg har sett.
Alt vokser. Byene blomstrer. Det er fred overalt.
Tenk på alt du har oppnådd.
Vi, Peder. Vi har gjort det sammen.
Ingen andre enn du kunne ha samlet unionen.
Men du stolte på meg, også da alle andre tvilte.
Uten dine lån hadde de fått rett. Staten ville gått bankerott -
- før jeg hadde rukket å samle noe som helst.
Ja.
Men husk at du fortsatt står i gjeld.
Det gir du meg ikke mange sjanser til å glemme.
Hvor erAsle? Det norske riksrådet.
Jeg har ikke sett ham.
Prinsesse Filippa av England med følge.
For en ære å møte Den nordiske unions berømte dronning.
Æren er fullt og helt vår, sir Bourcier.
Kongen snakker et vakkert engelsk.
Hengivne prinser og edle riddere, måtte dere bli utrustet med mot.
AIt godt til dere som kjemper for kjærligheten, -
- og til alle dere elsker fra dette og andre riker -
- som motet brer seg ut til.
Alle høyaktede fruer og elskede adelsfruer, -
- alle ærefulle kvinner, vise, høflige og tiltalende, -
- tilbyr jeg ydmykt min lojale og oppriktige forståelse.
For et vakkert dikt.
Skål!
Astrid?
Se Raberlin.
- Vår tyske handelsutsending? - Ja.
Det forsvinner ikke noe vin fra glasset hans. Hva innebærer det?
At mannen er på jobb.
Da holder vi øynene åpne.
Det er en storartet fest, min dronning. Svært så eksotisk.
Ja.
Astrid?
Jeg ville bare...
Du er svensk, vel?
Det spiller ingen rolle hvor vi kommer fra.
Vi er Guds løvetannfrø som blåser av sted i vinden.
Til vi lander på fremmed mark.
Og blomstrer.
- Sparre! - Min konge.
For en fest!
Og nå skal De forloves med England?
Det gjelder å skremme bort tyskerne fra bakgårdene våre.
Når det svenske riksrådet ikke klarer det, må vi finne på noe annet.
La oss ikke ødelegge festen med politikk.
Deres Majestet har sikkert mye annet som han vil rekke i kveld?
Deres Majestet.
Hvorfor kommer det norske riksrådet for sent til kongens forlovelsesfest?
Jeg beklager, men jeg kommer rett fra Graudenz.
Si det, Asle.
Jeg møtte en mann der.
- En nordmann. - En nordmann i Graudenz?
Det var Oluf. Kong Oluf.
- Sønnen min? - Ja.
- Asle, sønnen min er død. - Deres Majestet, jeg har sett ham.
Oluf døde for 15 år siden.
Det var min konge jeg så. Oluf lever!
- Hvor er mannen? - Jeg har tatt ham med.
- Er han her? - Nei, på kroen i Smedby.
Mine menn passer på ham.
- Hvem kjenner til dette? - De og mine menn, Deres Majestet.
Tror du det er tilfeldig at han dukker opp til Eriks forlovelse med England?
Det jeg vet, er at min konge er i live.
Du blir brukt som nyttig idiot av Den tyske orden i et angrep på oss!
Jeg står her med åpne øyne og blottet hjerte.
- Ja, Malin? - Dansen kan ikke begynne uten Dem.
Jeg kommer.
- Om De så ham, ville De forstå at... - Asle.
- Bring ham hit. Jeg ser ham i morgen. - Deres Majestet.
Men la for Guds skyld ingen høre dette. Din munn er lukket, forstår du?
- La meg skaffe mannen av veien. - Jeg kan ikke overse Asles bønn.
Norge har nettopp avgitt over 1000 mann til unionshæren.
- Jeg frykter at vi kan miste styringen. - Jeg frykter ingenting.
Ryktene om at sønnen din Oluf har dukket opp i Preussen, er de sanne?
Unnskyld at jeg spør, men hvem har fortalt Dem det?
Alle snakker om det.
Men De lytter vel ikke til sladder?
- Spis nå. Det blir en lang natt. - Sier de at det er hennes ekte sønn?
Dronningens eneste sønn - som døde. Kong Oluf.
- Hennes eneste? Hun har jo Erik. - Han er adoptert. Fra Pommern.
Han er hennes søsters barnebarn.
Se ned på bakken.
Vi har hatt mange horer her, de forsvinner fort igjen. Gå og spis.
- Ryktet sier at hun selv slo Oluf i hjel. - Hennes egen sønn? Hvorfor?
For makten. Han ble stor og ville bestemme selv.
Det ville hun aldri gjort. Sånn er ikke dronningen.
Hei! Så, takk! Unnskyld.
Ærede dronning, tillater De en tro tjener å komme med en forespørsel?
Selvfølgelig.
Er det noe nytt angående hendelsene i Graudenz?
- Hvilke hendelser, kjære Elvar? - Dem alle snakker om, Deres Majestet.
At vår kjære avdøde kong Oluf slettes ikke er død.
At min sønn OIuf er død, kan jeg forsikre om.
At en mann fra Preussen påstår at han er min sønn, er forræderi mot unionen.
Er det sant at han er her nå?
Han er på vei.
Mannen skal få en rettferdig rettssak etter unionens regler.
Alle er velkomne i morgen. Men la oss ikke bruke mer tid på det.
La oss feire min sønn kong Eriks forlovelse! Skål!
Kan vi få en virelai?
- Et åpent rettsmøte? - Alle vet det, jeg har ikke noe valg.
- Hva skjer? - Noen prøver å ramme oss.
Men de vet ikke hvem de utfordrer.
Få Jakob til å holde øye med Raberlin.
- Deres Majestet har hendene fulle. - Alltid.
- Det er sent. - Deres Majestet.
La meg få følge Dem til Deres gemakker.
Det vil være en perfekt avslutning på en allerede uforglemmelig aften.
Følger De meg til mitt værelse nå, ser alle meg som hore når solen står opp.
Dronningen sier at da vil hun bli betraktet som hore i morgen.
EIler en heks som kopulerer med selve djevelen.
Jeg ser fram til å innlede forhandlingene, kjære Bourcier.
Hva gjelder medgiften, tror jeg De har mottatt tilbudet vårt.
Med ett eller to mindre unntak, virker det akseptabelt.
- Det er strålende. - Vi har noen forbehold, selvsagt.
Men alt i alt, når det gjelder de finansielle aspektene, er vi fleksible.
Og til gjengjeld tror jeg at dere ønsker at vi er fleksible på andre områder?
Men De har en agenda foruten penger og eiendommer på vegne av kongen.
Kanskje Deres Majestet har rett. Jeg forstår at De har Deres agenda.
Ja vel. Vi ønsker en militær allianse med England.
Hvis England blir angrepet, stiller vi umiddelbart, og vice versa.
Det kan vi forhandle om. Min konge ønsker tronarverett for datteren.
Slett ikke. Jeg vil ikke sette det nordiske dynastiets framtid på spill.
Hvis kong Erik, Gud forby, blir dårlig, -
- overlater jeg aldri Den nordiske union til kongen av England.
- Det er ikke et særlig ærbødig svar. - Det er ikke et særlig ærbødig forslag.
Forhandlingene blir svært vanskelige om vi ikke får noe i gjengjeld.
Vi skal yte gjengjeld.
Vi skal yte gjengjeld i overflod. Ha tillit til meg.
Tillit. Det er et stort ord akkurat nå.
Hva mener De?
Vi forhandler om ekteskapet til en konge hvis forgjenger kanskje fortsatt lever.
Det trenger De ikke å uroe Dem for. Kong Erik er ubestridt.
lkke om man spør nordmennene.
Vel... Det gjør jeg ikke.
Den tyske mannen og det norske riksrådet, Asle Jonsson.
Mine herrer. Velkommen til Kalmar.
Tillat meg å spørre om Deres navn.
Det vet du.
Og De er...?
Jeg er kong Oluf Håkonsson.
Gjenta det med hånden på Bibelen, i Gud den allmektiges navn og påhør.
Hva er Deres navn?
Jeg er kong Oluf Håkonsson.
Deres Majestet.
Gjenkjenner De mannen?
Er dette Deres sønn?
Min sønn døde i 1387.
Deres Majestet?
Det er min konge som jeg ser står der.
Kan vi få ro?
- Asle, sett deg. - Er ikke unionen nådig og rettferdig?
Hør iallfall hva han har å si før dere sender ham til galgen.
Vi har hørt nok. Dronningen har talt. En mor kjenner sin sønn.
- Fortell om Esge Vind. - Hysj. Stille.
Fortell om sommeren 1387.
Det var sol utenfor.
Jeg... jeg reiste... Jeg reiste gjennom Skåne.
Kornmarkene.
Og du var i Ystad.
Du skulle overtale det svenske riksråd til å velge meg som konge.
Husker du det?
Fortell hva som skjedde på Falsterbohus, min konge.
Jeg ble dårlig etter ankomstbanketten, jeg skulle ikke ha drukket vinen.
Munnskjenken min merket ingenting. Jeg ble svimmel og ville på værelset.
Og så kom Esge. Esge Vind.
Han var redd. De sa at de ville ha ham til å slå meg i hjel.
Esge Vind som er død og ikke kan avkrefte denne vanvittige historien.
Det er jo veldig beleilig.
Hvem ville ha Esge Vind til å slå deg i hjel?
Jeg... jeg vet ikke.
Dette er forrykt. Hvorfor skal vi høre svindleren? Dronningen har talt.
Esge Vind klarte ikke å ta livet av sin egen konge. Så han tok ham med.
- Hvor hen? - Jeg var... Jeg var lenket.
Jeg var lenket i...
Det var en... en edderkopp.
Jeg hadde en...
Alle kikker...
Jeg...
- Det var mørkt. - Fortsett.
De snakket tysk. Tysk.
- Tyskland? - Ja.
Jeg våknet på et steingulv i et kloster. Kloster.
Og nå snakker han tysk. Dere hørte det, alle. Han er tysker.
Jeg har ikke snakket på lenge. Språket er litt fjernt for meg.
Kongen har vært innesperret i 15 år, Jens Due!
Hva er dette for noe? Dere husker da hvem jeg er? Hva?
Sans for dramatikk, det må man si at han har.
- Se på ham, da! Hør hva han sier. - Vi har hørt nok på svindleren.
Forsiktig med hva du sier, Jens Due. Her er dronningen, der står kong Oluf!
Den eneste sanne kongen som er her, sitter på tronen der!
Hvem er han? Hva?
Hvem er du som sitter på min trone?
Hvem er du?
Du satt fanget, sier du.
Hvordan slapp du fri?
Det kom en mann. Han befridde meg.
Hva var det for en mann?
Det var mørkt, jeg... Jeg var... Jeg vet ikke.
Han forsvant.
Mannen forsvant Og hva gjorde du?
Jeg satt... Jeg ble satt av på en kro.
Det var nøyaktig slik jeg møtte min konge!
Rettsmøtet fortsetter i morgen.
Hvorfor dømte du ham ikke?
En konge forlater ikke sin trone selv. Umælende som et fornærmet barn!
- Han påstår at han er kongen. - Jeg må finne ut av hva som skjer, Erik.
Det kan du gjøre når du har hengt ham!
Han skaper kaos ved sitt blotte nærvær.
Kan vi få være alene?
- Mor... - Det var ikke et spørsmål.
Når begynte du å motsi meg i andres påhør?
Vi risikerer at forhandlingene bryter sammen.
Vi er ikke tyranner. Vi henger ikke en mann uten å vite hvem han er.
- Hvem han enn er, tenk på unionen. - Det er det jeg gjør.
Jeg må finne ut hvem min fiende er før jeg dreper det eneste vitnet.
Jeg var i Ystad, husker du det? Han var så nær.
Men jeg red videre. Jeg så ham ikke død.
Du måtte fortsette. Vi skulle samle riksrådet.
Landet trengte en regent. Ellers ville alt falle fra hverandre.
Men jeg så ham aldri.
Ja, du kunne ha trådt tilbake. Sammen med din døde sønn.
Og se alt smuldre opp.
Du ga ham en vakker begravelse.
Ja.
- Er alt i orden, Deres Majestet? - Ja, Sparre.
- Og De? Nøt De forestillingen? - Nei, jeg fikk nok.
For mye snakk etter min smak.
Kareten er klar. Kisten blir lastet på nå!
Å nei...
Kanskje vi bare skal la ham reise så det blir litt roligere?
- Er alt i orden? - Ja.
- William, min kjære herre. - Deres Majestet.
Jeg syns vi skal utsette forhandlingene til dynastiet deres er greid ut.
lkke reis.
Jeg kan ikke utsette prinsessen for dette rotet, heller ikke faren hennes.
Jeg vil selvsagt takke Dem sjenerøst hvis De blir noen dager til.
Trenger De jord, skal vi finne det. Trenger De penger, betaler vi.
De vil ikke beklage at De blir, kjære herre.
Fem dager.
- Måtte Gud velsigne Dem, Bourcier. - Det får vi se.
Filippa...
Erik.
Det skjer mye nå, men det er viktig at du ikke uroer deg. Jeg lover deg...
Deres Majestet.
Raberlin har reist.
Har han reist?
Til Tyskland.
Du må dra. Finn ut hva Raberlin vet om dette.
- Finn Roar. - Roar?
- Sjørøveren. Ta ham med. - Piraten? Piraten Roar?
Du skal til Tyskland. Du kommer til å trenge ham, Jakob.
Raberlin har reist.
- Har han planlagt alt dette? - lkke alene.
- Sammen med tyskerne? - Kanskje.
- God aften, ridder. Er du på villspor? - Det skulle jeg ønske.
- Hva står det der? - Kan du ikke lese?
Din dronning ber deg bli med til Tyskland for å finne en tysk forræder.
- Vi to? - Beklageligvis.
Jeg skal ikke til noe fordømt Tyskland.
Da sviker du dronningen din, og jeg slår deg i hjel.
Skal du ri rett inn i Den tyske orden?
- For hva? Fordi du ønsker å bli hengt? - For min dronning.
Det er en lang reise. Klarer en pirattamp det?
Det får vi vel se?
- Astrid? - Ja. Deres Majestet.
- Har du funnet deg til rette? - Ja, Deres Majestet. Takk.
Du skal tjene i kongens gemakker og fortelle meg hvordan han har det.
- Dere kan gå. - Takk, Deres Majestet.
- God natt. - Sov godt, Deres Majestet.
- Unnskyld. - Nei, bli.
"Som løvetannfrø som blåser av sted i vinden."
Jeg var visst litt...
...poetisk den aftenen.
Og full.
Men De har jo rett.
Vi er begge blitt ført hit.
Jeg er fra Pommern.
Jeg heter Bogislav.
Men da moren min hentet meg hit, kalte hun meg Erik.
For at svenskene skulle elske meg og velge meg til konge.
Artig, ikke sant?
Vil du spise med meg?
- Du har kalt inn til møte? - Jeg må vite hva som skjedde.
Det har de fortalt. Hvorfor har vi ikke snakket om dette først?
- Mine herrer. - Deres Majestet.
- Hva dreier det seg om? - De var med da min sønn Oluf døde.
Måtte hans sjel hvile i fred.
Jeg vil be dere å fortelle nøyaktig hva som skjedde.
Han ble dårlig?
Etter ankomstbanketten ble han blek, og da han reiste seg, falt han nesten.
Og munnskjenken merket ingenting.
- Fortsett. - Han fikk feber og mistet bevisstheten.
To dager etter meddelte Esge Vind at kongen var død.
- Hvem behandlet ham de to dagene? - Esge Vinds tjenestefolk.
Ble det tilkalt en lege?
Ikke? Hvorfor krevde dere ikke at Oluf ble sett til av en lege?
Pesten, Deres Majestet. Vi ble nektet adgang. Alle fryktet smittefaren.
Kongen deres lå for døden!
Insinuerer De at vi hadde noe med Olufs død å gjøre?
Jeg prøver å finne ut hva som skjedde den dagen min sønn døde, Jens!
Hvem av dere så kongen død før han ble lagt i kisten?
Vi fryktet alle pesten, Deres Majestet. Vi stolte på herr Esge Vind!
- Ingen så ham død? - Denne undertonen av anklager...
...midt i en absurd situasjon.
Forårsaket av en mor som ikke kjenner igjen sitt eget barn!
Jeg hadde én sønn!
Hvor mange har du egentlig?
Jeg tviler på at du kjenner igjen alle horungene du har spredt i Norden!
Dere Iot min sønn dø rett for nesen på dere.
Og dere gjorde ingenting.
De mister kontrollen, Deres Nåde. Vreden skal hjelpe Dem, ikke motsatt.
De er rasende, men dronningen tror vel ikke at han er hennes ekte sønn?
- Jeg er hennes ekte sønn. - Selvfølgelig, Deres Nåde.
Deres Majestet. Sparre.
Godt å se at kongen holder krigskunsten ved like.
- Var det bare det Jens Due ville si? - Jeg kommer for å vise min medfølelse.
- I hvilken anledning? - Det som skjedde i tronsalen.
Slik ydmykelse fortjener ingen, minst av alle en stor konge.
Takk for sympatien. Men jeg tror ikke at det er formålet med gåturen hit.
Jeg møtte dronningen. Hun virker besatt av tanken på at Oluf ikke er død.
Jeg foreslår at du avholder deg fra å løpe med sladder.
På sett og vis forstår jeg dronningen. Å miste et barn er forferdelig.
Men heldigvis fikk hun raskt skaffet seg en ny sønn.
Og jeg vil tro at det skaper en viss usikkerhet hos Dem.
Hvis hun så lett kunne erstatte sin ektefødte sønn, -
- så kan hun vel bare erstatte Dem?
Skal jeg tro på min mor?
Den største og frommeste regent som Norden noensinne har kjent.
Eller en dansk adelsmann mest kjent som grådig renkesmed?
Det er et vanskelig valg, Jens Due.
Tenk over det, Deres Majestet. Mitt tilbud om hjelp står ved lag.
Vreden, Deres Majestet...
Gjør bruk av vreden.
Moren min og Peder har lært meg aldri å stole på adelen.
Jeg er adel.
Kom.
Da du sto overfor ham, Oluf i sengen, hva tenkte du?
- Margrete. - Der ingen så ham død.
Jeg forstår at du fortsatt bærer på en stor sorg.
Men det er noen som prøver å utnytte dette.
Det er noen som vil hindre alliansen med England.
Jeg kan ikke drepe ham.
- Vi kan smugle ham ut. Til Bergen. - Du har jo innledet en åpen rettssak.
Hele Europa følger den. Er det ikke merkelig hvis han plutselig forsvinner?
Hva med nordmennene? Hva vil de gjøre? Og Bourcier?
Du og Erik har hele Nordens støtte. Dere har folkets tillit.
Vil du sette det over styr?
Nei. Men dette gjør meg svak.
Ja.
Husk at vi er i fiendeland.
Ingen varme hester, så Raberlin er ikke her.
Gud være med deg, gutt. Har du en sett en mann som hadde vogn og to hester?
Han reiste nok alene.
Hestene er varme. De må være i nærheten.
Hvem kom med hestene? Hvor er de?
- Hvem er du? - Hva?
- Papirene dine. - Papirer? Ja, selvfølgelig.
- Ikke glem at vi er i fiendeland. - Rett den en annen vei, er du grei.
Altså ...
Så du hvor mannen skulle hen?
I høringen i dag. Får vi ham til å tilstå at han er svindler sendt av tyskerne...
- Hvorfor skulle han gjøre det? - For å skåne livet.
- Tilby ham kongelig beskyttelse. - Han er landsforræder.
Han får sin straff. Men han er i live!
Jeg forstår at du prøver å redde livet hans, men du kan ikke vise deg svak!
- Det ville vært en rettferdig dom. - Tror du at han er sønnen din?
Er det derfor du ikke vil drepe ham?
Hvis han tilstår overfor alle at han er en svindler, -
- tviler ingen på hvem som er den ekte kongen og bør sitte på tronen.
Da er den din.
Og vi kan avslutte saken i ro og fred.
Selv Norge må bøye seg hvis han tilstår.
Og hva med deg?
Vil du også få fred?
Ja.
Jeg får også fred.
Og vi kan fortsette forhandlingene med Bourcier.
Jeg går ned og gir ham tilbudet.
Jeg blir med.
Det er jeg som utsteder kongelig beskyttelse.
Mor...
Husker du meg nå?
Jeg kan ikke redde deg.
Men det kan du selv.
Ved høringen må du fortelle at du ikke er kong Oluf.
Du må si at Den tyske orden har tvunget deg til å lyve. Og at du angrer.
Du blir dømt. Du blir straffet.
Men du er i live. Når alt har lagt seg, kan vi mildne dommen.
- Da får du heller drepe meg. - Det er din eneste mulighet.
Jeg har sittet fanget i 15 år. Jeg vet godt hvem jeg er.
Og jeg skal ha min rettferdighet.
Du kan ikke være sønnen min.
Forstår du det?
Du kan ikke komme hit...
...15 år etter...
...og påstå at du er sønnen min.
Min sønn er død!
Mor.
Jeg er kong Oluf Håkonsson!
Kronet konge av Norge og Danmark og rettmessig arving til Sverige!
Jeg vil ikke være fanget som et dyr av en liten gutt som sitter på min trone!
Hører du det? Jeg skal få min rettferdighet, hører du!
Alle som har trosset meg, skal brenne i helvete!
Hører du det, din lille rotte? Du skal brenne i helvete!
Jeg søker ansiktet Ditt.
Ansiktet Ditt, Herre, spør jeg etter.
Herre, min Gud, vis hjertet mitt hvor og når det må søke.
Hvor og hvordan det finner Deg.
Herre, hvis Du ikke er her, hvor kan jeg søke Deg når Du er borte fra meg?
Men hvis Du er overalt, -
- hvorfor ser jeg da ikke Din tilstedeværelse?
Hva er det?
Det er Erik.
Jeg er bekymret for ham.
Jeg er redd for hva han kan finne på hvis vi ikke får stoppet dette snart.
Erik er ung, men han er ikke dum.
Han er utålmodig.
Han er såret.
Jeg tror han er beredt til å gjøre ting.
Malin!
Hent Astrid.
Fortell meg litt om Erik. Hva foregår i gemakkene hans?
Jeg vet ikke.
Har han snakket med noen?
Det skjer ingenting, Astrid.
Du hjelper din dronning som har reddet livet ditt.
Han snakket med Due.
- Om hva? - Jeg hørte ikke alt.
Det er veldig viktig at du forteller nøyaktig hva du hørte.
Det var noe om noen forhandlinger.
Erik sa at han visste hva Bourcier ønsket.
Mer vet jeg ikke.
Det er fint, Astrid.
Gå ut og finn ham og si at jeg vil snakke med ham.
Jeg sier ikke noe om deg, jeg vil bare snakke med ham.
Jeg er redd for at han ikke er her.
Hvor er han?
Fascinerende disse bevingede rovdyrene.
Jeg har et forslag, sir Bourcier.
Siden min kjære mor er så opptatt, kan vi to fortsette forhandlingene.
- Burde vi ikke vente? - Det er kongens bryllup.
Det er helt naturlig at det er kongen som forhandler.
Selvsagt. Men jeg er sendt hit for å forhandle med dronningen.
Min mor er ikke seg selv om dagen. Hun er ute av fatning.
Det er min plikt å verne hennes interesser.
Jeg vet at De drøftet arvefølgen med moren min.
Jeg forstår at De ønsker en rettmessig stilling for Filippa og familien i Norden.
De er en veldig forstandig mann.
Deres Majestet.
Så...
La oss begynne.
Godt.
Først det enkle. Hvis Filippa føder en gutt...
Min konge.
Mine herrer. Hallo.
- God idé med litt adspredelse, Erik. - Jeg ville underholde gjestene.
- La oss ikke prate, da, men jakte! - Ja. La oss gjøre det.
- Gi meg seglet ditt. - Hva?
- Seglet ditt. Gi meg det. - Mor...
Du har ingen rett til å blande deg inn i arvefølgen.
Det du vil gi bort, er ikke ditt.
Du har lånt det. På min nåde.
Kom.
Skal jeg be vaktene om å gjennomsøke klærne dine? lkke? Så gi meg det.
Takk.
La oss jakte!
Hun er barnebarnet etter en falk som faren min ga meg.
Så vakker.
De forstår at forhandlingene har tatt en ny retning?
Hun har drept hundrevis av gjess.
Kongen har nettopp lovet meg arverett.
Det kommer ikke til å skje.
Hadde jeg ikke helt tilfeldig oppdaget det, -
- ville du gitt hele Norden til kong Henrik av England.
Våre barns og alle de neste generasjonenes framtid!
- Dronningens vakling rammer oss alle! - Hvordan kunne du gå med på det?
Vi må ha en avtale med englenderne. Vi står svakt overfor Den tyske orden.
Tror du ikke jeg vet det?
Men det har ikke vært forhandlinger siden den falske Oluf dukket opp.
Nei. Og dere har ikke gjort det lettere. Bourcier har selvsagt hevet prisen.
Vi må alle betale hvis denne avtalen skal gå igjennom.
Dette...
Det handler ikke om penger.
Du kan kjøpe Bourcier foreløpig, men han fortsetter å heve kravene.
- Og når kong Henrik hører om dette... - England trenger oss også.
Vil de ha en union i oppløsning? Vi vet ikke engang hvem som er konge.
Deres Majestet.
Alle snakker. Alle har øynene rettet mot oss.
Hvem er kongen av unionen i Europas øyne akkurat nå?
Jeg beklager at det har trukket ut i tid.
Jeg henger mannen.
Anklagede framstår usammenhengende.
Han kjennes ikke igjen av kvinnen, dronningen, han påstår er hans mor.
Vær så snill, jeg kjenner jo min konge! Guttorm kjenner ham også igjen!
- Ro, Asle. - Sett deg. Vi har hørt nok.
Stans!
Vi har nådd en avslutning. Og jeg vil nå...
Ryktene sier atjeg har drept mitt eget barn.
Det ville jeg aldri ha kunnet gjøre.
Nei, det ville du ikke.
Men du kunne gjøre det.
Du ga Esge Vind oppgaven.
Men det lyktes deg ikke.
Jeg ga deg det du trengte. Gjorde jeg ikke det?
Du hadde aldri klart å skape fred med Oluf.
Svenskene ville ikke akseptert ham. Han hadde splittet Norden.
Og det vet du, Margrete.
Norden ville blitt en slagmark.
Jeg vil være alene med ham.
- Det kan du ikke. - Jeg må være alene med ham!
- Jeg kan ikke smugle deg inn til ham. - Så smugle ham ut!
- Hit til kirken for å skrifte i natt. - Margrete, jeg ber deg...
Hvordan våger du å be meg om noe som helst?
Etter alt det du har gjort!
Jeg gjorde det for deg.
Tenk på alle sønnene vi har skånet på slagmarken.
Tenk på alle familiene.
Kanskje du gjorde det fordi du var redd for å miste alt du har oppnådd?
All rikdommen.
All makten.
Det er ikke sånn.
Hvem hadde trodd at du ville bli en så mektig mann?
Du var en ubetydelig kateket.
Som jeg tok med meg. Og jeg forfremmet deg.
Det angrer jeg på nå.
Men det er for sent.
lkke sant?
Bring ham til kirken i natt.
God dag, Raberlin. Hva gjør De på veien til Malbork?
- Forretninger. - Hva slags "forretninger"?
Jeg kjøper og selger varer. Det er ikke forbudt å handle med tyskerne.
Og hva gjorde De i Kalmar?
Stans! Stans! Jeg skal ...
Hva vet De om mannen som kom dit?
- Kong Oluf dukket plutselig opp. - Hvor dukket han opp?
Nei, nei! lkke gjør det! Han ble holdt skjult i et kloster.
- Et kloster? Hvor hen? - På Rügen.
Jakob.
Brev til den tyske stormesteren i Malbork.
Raberlin er budbringer.
Oluf Håkonssons ankomst forløp i henhold til planen.
Dronningen vakler. Forhandlingene med England har gått i stå.
Jeg er ved å vinne kong Eriks tillit. Han er ung og lett å styre.
Gjør styrkene klare til avgang.
Deres Johan Sparre.
Tyskerne kommer til å erobre hele fordømte Norden.
Denne kvinnen vil raske til seg alt.
Til helvete med henne! Alle fordømmer henne!
- Hvem snakker du på vegne av? - Alle tyskere.
Og alle fornuftige menn i Norden.
Hun er heks!
Jeg kaller inn til rettsmøte og dømmer ham selv.
Det er det eneste Deres Majestet kan gjøre.
Enig, men på en måte så vi får med oss Kirken, adelen og folket.
- Og Asle og Norge. - Vi kan ikke vente lenger.
De må ikke framstå som en forsmådd tyrann.
Folket må se Dem som den store, rettferdige kongen De er.
Dronningens naturlige etterfølger.
Hvordan vil du få med nordmennene på noe som helst?
Hvis kongen tillater det ... La meg tenke over det.
Du har til i morgen. Ellers dømmer jeg ham uansett.
Ja.
Det blir bra.
Til deg.
Til meg?
Be for våre synder.
Nå og i vår dødstime. Amen.
Du glemte meg.
Jeg prøvde.
Hva har de gjort med deg?
Jeg ventet på deg. Hver natt har jeg ventet på deg.
Hver gang noen gikk forbi vinduet mitt, håpet jeg at det var du.
Men jeg visste jo ikke...
- Jeg visste det ikke. - Jeg vet ikke hvem jeg er lenger.
Jeg vet ikke hvem jeg er lenger.
La meg få se på deg.
Fortell om mannen som slapp deg fri.
Tror du at det var han som prøvde å slå meg i hjel den gangen?
Nei, det var ikke ham.
Ville du kjent ham igjen hvis du fikk se ham?
Tenk deg om. Alle som er tett på oss, er her.
De har vært i salen.
Nei, jeg har ikke sett ham.
l morgen, ved høringen...
...så ser du godt på alle. Se om du får øye på ham.
Er du klar over konsekvensene av det du gjør?
- Ja. - Og hva med Erik?
Det er nå at din stilling krever at du står bak meg uansett hva jeg beslutter.
Astrid, rolig. Rolig, rolig, rolig.
Astrid. Astrid, se på meg.
Bli her. Ja?
Forferdelig nytt, min konge. Malin.
Dronningen ga til kjenne i morges at tyskeren er hennes ektefødte sønn.
Hva?
Vi har et nytt vitne, Deres Nåde.
- Hva er det for et vitne? - Et som kan lukke saken for alltid.
Fint.
- Vi må snakke om henne. - Om Astrid?
Deres mor bruker piken til å spionere -
- mens hun planlegger å fjerne Dem fra tronen.
Er det sant?
Har moren min bedt deg om å spionere på meg?
Svar meg!
Malin.
Opp med deg, hore.
Jeg var med da Deres mor ba Astrid om å spionere på Deres Nåde.
Har du sett Sparre?
Har du sett ham ved noen av høringene?
Han har ikke vært her.
Velkommen.
Hennes Majestet dronningen vil innlede møtet i dag.
Jeg vil stille noen spørsmål som bare den ekte Oluf kan svare på.
Først vil jeg innkalle et vitne.
Jeg er sikker på at det vil kaste et helt nytt lys over saken.
Hildur?
Hva er ditt navn?
Hildur Eriksdóttir.
Hvilken forbindelse har du til anklagede?
Jeg var amma for Hennes Majestet da hun fikk sønnen Oluf.
Kan dronningen bekrefte det?
Ja. Det kan jeg bekrefte.
Mannen som sitter der på stolen...
Er det kong Oluf?
Nei, det er ikke ham.
Hvordan kan De vite det?
Fordi jeg har lært ham alt det han vet.
Jeg lærte ham å spille rollen som den avdøde kongen.
Jeg lærte ham vuggevisen.
Hvordan kan du lyve om det? Hildur! Hva?
Har vitnet noe mer å tilføye?
Hvordan har de fått deg til det, Hildur?
- Gud vil straffe deg, Hildur! - Vi er klare til å avsi dommen.
- Peder? - Hildur lyver.
Hun fikk ikke snakke fritt. Det kan jo alle se!
Jeg tror at alle kan se at dette har gått for langt.
Vil du fortsette?
- Jeg kaller inn et vitne! - Hvem?
Johan Sparre.
Johan Sparre?
Har noen av dere sett Sparre ved en eneste høring av Oluf?
Nei, Deres Høyhet. Men han har jo...
Oluf så mannen som befridde ham.
- Hvorfor har Sparre ikke vært her? - Mor, du blotter ditt vanvidd for hoffet.
Kall ham inn. La oss høre hva han har å si.
Skal vi tro svindleren fremfor det svenske riksrådet?
Sparre hadde så mye større makt under den tyske kongen.
Han har aldri vært med oss.
Han vil ødelegge unionen innenfra.
Du ødelegger unionen.
Du er så forblindet av din egen smerte at du ikke kan se klart.
Hadde jeg slept inn et esel hit nå...
...så ville du trodd at det var sønnen din.
La oss få avsagt dommen.
Jeg sverger.
Jeg sverger ved min far, kong ValdemarAtterdag...
... at dette er min sønn.
Du sa selv at han ikke er din sønn. Alle her inne har hørt det.
Hvordan skal vi kunne ta deg på alvor?
Med Gud den allmektige som vitne dømmer jeg...
Gud og Kirken kjenner sannheten.
Jeg står her med unionens sanne konge.
Peder.
- Vi har bare én konge. - Én konge. Oluf.
Han står der. Ved siden av vår dronning.
Nordens rettmessige konge heter Erik.
Det er både Danmarks og Sveriges standpunkt.
Peder?
Hva sier Kirken?
Kirken velger det som er best for unionen.
Jeg dømmer svindleren til døden. Han skal henges ved daggry.
Anhold tilhengerne hans for forakt mot Kronen!
Det er en hån mot det norske folk!
Og la dronningen plasseres under sterk bevoktning.
Og min elskede mor...
...trer tilbake.
Hun overlater makten til sin eneste sønn, kong Erik.
Du vet ikke hva du gjør.
Stoler ikke De på meg, ser jeg verken min eller Sveriges rolle i dette.
Hun kalte meg forræder i offentlighet! Etter alt jeg har gjort for unionen!
- Hun vet ikke hva hun sier, Sparre. - Det er mulig.
Men alle hørte anklagene, og folk lytter til henne.
Hun får ikke mer å si. Jeg unnskylder det offentlig.
Ord er ikke tilstrekkelig. Det må en sterk handling til!
Bare fortsett.
- Jeg gjør deg til marskalk. - Den stillingen har moren din avskaffet.
- Det kan være, men jeg bestemmer. - Det er ikke noe du bare kan gjøre.
Det er en grunn til at moren din avskaffet øverste grad for det militære.
Du vet hvor glad jeg er i deg.
Men jeg trenger folk som støtter meg og det jeg gjør.
l Guds navn.
De er en stor mann, Deres Majestet.
En stor mann.
Ja...
Det var som fanden selv.
- En hel hær. - Leiesoldater også.
Oluf.
Oluf!
- Vær klar i natt. Du blir hentet. - Hvor skal jeg?
Til Bergen. Med Asle og det norske riksrådet.
- Blir du med? - Ja. Jeg kan ikke gjøre mer her.
- Hva skal vi i Norge? - Du skal ikke dø her nå.
Vi er sammen. Resten finner vi ut av.
Gutten min.
Asle.
Cellene er tomme! Fangene har rømt!
Det er nå, Deres Majestet. Vi må dra.
Send ut folk overalt! Se i nordgården!
Asle!
Vi skal gjennomsøke dronningens gemakker på kong Eriks befaling.
- Deres Majestet! - Jakob.
Dette er et brev fra Johan Sparre til stormesteren for Den tyske orden.
Vi fant det hos Raberlin.
"Oluf Håkonssons ankomst forløp i henhold til planen."
"Jeg er ved å vinne kong Eriks tillit. Han er ung og lett å styre."
"Gjør styrkene klare."
Det er mer.
Men det er jo...
En detaljert beskrivelse av unionens forsvar langs hele kysten.
- Hadde brevet kommet til tyskerne... -De setter opp en hær.
- Det er franske Ieiesoldater. - En invasjonshær? Hvor mange?
Minst 3000.
- Min dronning. Vi må dra nå. - Ja.
Min dronning? Deres Majestet.
- Jeg møter dere bak stallen. - Men Deres Majestet...
Gå nå.
Jakob.
Sparre.
Tilgi meg.
Erik.
- De knuser ham. - Ja.
Jeg kan ikke hjelpe ham.
lkke uten deg.
Du har gitt makten til Erik.
Reiser du?
Da hadde jeg ikke stått her.
- Hva vil du? - Du må gi ham brevet.
Selv om han leste brevet...
...ville han ikke lyttet til deg.
Du har ydmyket ham i alles påsyn. Forsøkt å avsette ham fra tronen.
Nei, han vil ikke lytte til meg.
lkke så lenge Oluf lever.
Nå må vi fullføre det som du påbegynte den gangen.
- Vi må ned til skipet nå! - Nei. Vi venter på dronningen.
- Det er soldater her. Overalt. - Gjør som dere vil. Jeg venter.
- Hun burde vært her for Iengst. - Hun kommer.
Hør nå, vi rir når det er lyst.
Der.
Der er hun!
Herregud.
Å, herre!
Har du tatt ham?
l live?
Ja.
- Jeg vil drepe ham selv. - Vi skåner livet hans.
Vi kan bruke ham til å kontrollere de svenske adelsmennene.
Han er veldig samarbeidsvillig, min konge.
Men jeg henger den falske Oluf ved soloppgang.
- Han må brennes. - Jeg brenner ikke en forræder.
Han må renses for sine synder og få adgang til Guds evige rike.
Jeg vil ikke gjøre ham til martyr.
Vi brenner rettsaktene sammen med ham.
Alt dette blir glemt. Og vi benåder Asle og det norske riksrådet.
Jeg tar ikke imot ordre fra deg. Du forkastet meg!
Du rev meg bort fra alt jeg hadde og plantet meg her.
Lot meg vokse. Jeg var fem år.
For hva? Bare for å rive meg opp med roten igjen?
Da jeg hentet deg, var du en blek liten guttunge.
Se på deg nå. Nå er du konge.
Erik?
Du trenger å ha moren din bak deg.
Og England?
Det blir et vakkert og stort bryllup.
Du var ikke sterk nok.
Jeg var altfor sterk.
Jeg vil ned!
Jeg vil ned herfra!
Mysteriet med den falske Oluf er aldri blitt oppklart.
lngen vet hvem mannen egentlig var.
Rettsdokumentene ble brent på bålet sammen med ham.
Slik oppsto en av de mest fascinerende, men uløste gåtene i Nordens historie.
l 1406 giftet kong Erik seg med Filippa, -
- den engelske kong Henrik 4.s datter, i Lund domkirke.
De fikk ingen barn.
På tross av indre stridigheter holdt Kalmarunionen i 126 år.
Sverige forlot unionen i 1523 -
- mens Danmark og Norge fortsatte som tvillingrike helt fram til 1814.
At det den dag i dag er en spesiell forbindelse mellom de tre landene, -
- skyldes i høy grad én kvinne: MARGRETE DEN FØRSTE.
Tekst: Johannes de Vries Svensk Medietext