Politi!
Sikr dem!
Vent.
Rolig. Hvor er tolken? Tolken, for fanden!
Vi er fra narkopolitiet.
I er anholdt for narkokriminalitet.
I har ret til at se en læge, ringe til en pårørende og tale med en advokat.
For sidste gang: Hvem tilhører de 7 kg hash, vi fandt?
Han siger, I skal pisse af. Han vil have en advokat.
Var din tunge overfor vores tolk.
-Opfør dig pænt. -Drop så dit lort!
De 7 kg, vi fandt på hotellet. Hvis er de?
Hvad fanden foregår der? Smid ham i isolation.
-Hvordan går det, Patience? -Udmærket.
-Du ser slidt ud. -Jeg er træt af det hele.
-Du knokler jo i døgndrift. -Ikke jobbet. Livet.
-Jeg tænker på fremtiden. -Jeg tager mig af dig. Vi kan rejse.
-Begynd på japansk keramik. -Japansk keramik? Tak.
-Har du bedre idéer? -Nu skal du bare se.
Ser man det. Jeg syntes bedre om det forrige. Mindre prangende.
-Dejligt, at min forfremmelse glæder dig. -Jeg er skam glad på dine vegne.
Kommissær.
Godt. Optagelserne med familien Abdelaziz.
-Hvad synes du? -Se. Jeg har fundet noget ret spændende.
-Hvor fandt du det? -Facebook. Jeg vil vide, hvem de er.
Vi anholder dem næste gang. Knyt dig ikke til dem.
Apropos det, så har jeg stadig de to små slyngler.
Scotch og Cocoa Puff. De to idioter, du gav mig.
-Har du allerede glemt dem? -Umuligt med den slags jubelidioter.
-Prøver de stadig at købe hash? -Ja.
De to er ikke en prioritet. Tag dig god tid.
Lige meget hvad, så tak.
-For hvad? -Du tager skattemidler for at hjælpe mig.
Det var en spøg.
PLEJEHJEM
Kalkun med grøntsager. Det ser godt ud.
Har jeg fortalt, hvorfor du fik navnet Patience?
Nej.
-Du blev født efter ti måneder. -Det ved jeg.
-Far var skuffet over at få en pige. -Du var enorm. 5 kg. Et monster.
Og grim. Tangen havde knust dit hoved.
Jeg har haft en møgdag.
Blodet strømmede, som om jeg havde trådt på en mine.
-Spis. -Nej! Det er ikke godt.
Jeg kan ikke lide det her hotel. Jeg vil væk herfra. Her bor kun galninge.
-Hvor er hunden? -Her!
Det vil sne. Schnuky er udenfor. Få ham ind.
Der er ingen hund derude.
Dette er et plejehjem, som koster mig 3.200 euro om måneden.
-Du er så ond mod dyr. -Jeg trænger til frisk luft.
Khadidja, vil du made hende? Det lykkedes mig ikke.
Naturligvis. Jeg skal bare lægge madame Lèger til køjs.
-Flyt dig! Jeg er sent på den. -Ja, ja...
-De venter mig hos Chanel! -Vi går.
-Spiste hun det? -Ja.
Hun har altid levet i sin egen verden.
I min barndom tog hun bare fint tøj på, læste romaner og røg.
Gallia-cigaretter.
Alt andet gik hendes næse forbi. Huset, hendes mand... Mig.
Du behøver ikke komme så tit, madame Portefeux.
Jeg passer på din mor.
Ingen burde opleve det her.
Hverken, hun, jeg eller dig.
Hvorfor? Jeg holder af mine ældre, og din mor er ikke lige så hård ved mig.
Vi kalder hende "prinsessen". Din barndom har vist ikke være kedelig.
Alle de smukke steder, hun viste dig. Miami.
Venedig, Schweiz... Det er så spændende.
-Det skal nok gå. -Ja.
Det er for klamt.
Cocoa Puff: "Det er for klamt.
Det holder mig vågen om natten. Han røvrendte mig med vareprøven.
Den skidespræller."
-Det er mig! -Jeg er her.
-Madame Fo gav mig posten. -Hvad gør hun med min post hele tiden?
Dit vasketøj ligger på sengen. Tag også din søsters.
Havde hun min blå top? Jeg har ledt overalt!
-Er der ingen taske? -I dit klædeskab.
"En stor finger i røven."
Elegant.
"Og du bliver...
...samfundets værste røvhul. Jeg siger: Gudskelov...
...hvis du får dine penge igen."
Hvordan siger man "en stor finger i røven" på arabisk?
-Hvem er de to poeter? -Scotch og Cocoa Puff.
To pushere med dårlig hash. De mister kunder.
-Man bliver kvalt herinde. -Lad være. Jeg hader deres skrigeri.
Jeg går. Kys.
Har du det godt?
Ja da. Jeg tænkte på noget.
Jeg betalte resten af fars gæld på skattekontoret i går.
-Er du færdig nu? -Ja.
Jeg føler mig ikke lettet, som jeg troede.
-Det gjorde mig trist. -Den svindler efterlod dig 20 års gæld.
Tal ikke sådan om din far! Du ved ikke, hvad vi oplevede sammen. I mange år.
Prøv at nyde livet lidt.
KOMMENDE AUKTION
-Patience? -Ja, det er mig. Vækkede jeg dig?
Afid: "Jeg kan ikke sove."
Houria: "Hvorfor ikke?"
"Jeg kiggede så meget på dig i dag, at mine øjne er fyldt med lys.
Der bliver lyst som om dagen i mit soveværelse."
SAMTALEN HAR INGEN RELEVANS FOR DEN NUVÆRENDE EFTERFORSKNING.
Når hashen ankommer i Spanien, fragter Afid, nevøen, det til Paris.
-Med go-fast? -Nej, med go-slow.
En gammel lastbil til grøntsager. Han har bygget en falsk bund i den.
Ja. Han er uddannet i karosseridesign, med gode karakterer.
-Har du lidt muskat? -Ja. Det er nok det eneste, jeg har.
Værsgo. Dopen går direkte fra producenten til kunden.
-Som økogrøntssager til middelklassen. -Det er sjovt...
Det lyder, som om du finder på undskyldninger til dem.
Nej. Jeg kan lide, når livet finder en vej.
Hvad mener du?
Det minder om mine forældre.
Da far kom fra Algeriet i 1962 og mødte min mor,
stjal han sukker fra caféer. For at spise det. De ejede ingenting.
Og jeg mener virkelig ingenting.
Så deres liv endte på en vej. En vej, som...
Hvad?
En vej, du som betjent ikke havde brudt om.
Det er klart.
-Goddag, madame. -Goddag, monsieur!
-Madame Portefeux. -Goddag.
Vi har personalemangel, så jeg skal bruge en løsning til din mor.
En geriatrisk afdeling på et hospital er mere overkommeligt.
Hun bliver overført i næste måned.
Smider I hende ud, fordi jeg er to måneder bagud?
Du har åbenbart ikke råd til ekstra hjælp.
Vær så venlig, madame Portefeux.
Husk at tømme hendes værelse, når hun flytter, så det kan rengøres.
Så I smider hende bare ud sådan? Som et gammelt møbel.
Vanvittigt.
Blev det ikke taget på Genèvesøen? Fotoet af mig i fars båd.
Jeg husker fotoet godt, men det er pigen, som fragtede penge.
Pigen er mig! Jeg transporterede pengene til Schweiz.
I en stor udstoppet hund. En basset. Hvad hed den?
-Pompidou. -Ja, bravo! Pompidou!
Så er der mad.
Jeg overlevede ikke dødslejrene for at æde sådan noget lort. Jeg vil spise ude.
-Sådan. Sådan. -Jeg er en prinsesse.
-Jeg vil have en cola. -Bagefter.
-En cola. -Du må godt gå nu.
Du har ikke set madame Lèger? Jeg har ledt overalt.
Jeg må gå.
Nogen så hende på den anden side af gaden.
Madame Fo, jeg har jo intet at skulle have sagt, men hvornår fikser de elevatoren?
Jeg venter på et godt tilbud fra en reparatør.
God nyhed. Bedre end at gøre kælderen til et beskyttelsesrum,
som vi skal betale for!
Det vil foregå, som I ser her.
Varerne forlader Marokko i morgen og kommer her dagen efter.
-Hvor meget er der? -Meget mere end normalt, tror vi.
De behøver hjælp for at laste lastbilen.
Hashen må være god. De hævder, at de kan få 5.000 euro per kilo.
Ja, det er vist en stor forsendelse. Vi tager dem på fersk gerning.
-Patience. -Tak. Det var sødt af dig.
-Skål. -Skål.
Jeg glæder mig, til det her er forbi. Så kan vi tage bort en weekend.
Som i august. Det var skønt.
Hvilke ferieplaner har du?
Jeg plejer at rejse til Muskat i en uge. Men det med mor nu...
-Rejser du til Oman på ferie hvert år? -Ja, min mands grav er der.
-Undskyld. Det vidste jeg ikke. -Det gør ikke noget.
-Jeg var der i fjor, før jeg mødte dig. -Det har du aldrig fortalt mig.
Hvad lavede han? Var han forretningsmand?
Ja, men ikke forretninger, du havde brudt dig om.
Men det gav os et komfortabelt liv.
Han sad overfor mig, som du.
Vi havde sejlet, sad og spiste frokost, og så døde han.
Ansigtet i tallerkenen. Sådan. Hjerteanfald i en cæsarsalat.
Han blev 34.
-Det gør mig ondt. Jeg vidste det ikke. -Det er okay.
Jeg lærte, at livet kan vende på ét sekund.
Er det dig på fotoet, på bedstefars båd? Hvor er du smuk!
-Hvorfor købte du det? -En berømt fotograf tog det.
-Jeg er virkelig smuk der. -Ja.
Hvor meget kostede det?
-Lidt over 5.000. -Gav du 5.000 for et feriefoto?
-Hold nu op. Det gør hende glad. -Nemlig. Det gør mig glad.
-Hvad skal du give for bedstemors pleje? -Vi får se.
Vi kan ikke hjælpe. Vi har knap nok til huslejen.
Hortense! Jeg har ikke bedt om hjælp.
Jeg er ikke dum. Den eneste luksus, jeg har undt mig selv,
er et hjem, hvor bedstemor ikke bliver pint.
-Han er mellem Marokko og Spanien. -Hvor?
Han er snart fremme.
-Det er Marokko. -Patience!
-Så er det nu. -Er du nået frem til Ceuta?
Ja, jeg er gået i land. Vi læsser varerne af.
Onklen vil have besked.
Afid siger, det går fint. Han har nået stranden i Spanien.
Så går vi i gang.
Jeg vil have en hund, men min lejlighed er for lille.
Hunde vil bare være tæt på deres ejere. Pladsen betyder intet.
Skal jeg reservere ham? I har det vist godt sammen.
-Ejer du ham ikke? -Nej, han tilhører politiet.
Efter ni år pensioneres de på et dyreinternat.
-Hvad sker der efter det? -De bliver adopteret eller aflivet.
Skrækkeligt!
Lad mig vise dig internatets side. Der findes også andre.
Her er fotos og cv med specialområder. Det, de har arbejdet med.
"Seddel- og narkosøgning." Hvor sødt.
-Patience! -Jeg tager den.
-Hallo, mor. -Hvor er du, min søn?
-Det er hans mor. Hun er bekymret. -Jeg er lige kørt forbi Hendaye.
Afid er kørt forbi Hendaye.
-Kan du finde ham? -Nej.
Ja! Velkommen, Afid.
-Freddo, få ham skygget. -Det er Freddo. Kør.
Det er farligt at køre uden at have sovet.
-Jeg sov på båden. Hvor er du? -På arbejdet.
Jeg har natskiftet, fordi en af de ældre på afdelingen stak af.
Madame Lèger. Chefen gav mig skylden.
-Hvad er der? -Ikke noget. Mine ben sover.
-Er du okay? -Ja.
Jeg fatter ikke, du arbejder der.
Jeg gider ikke rejse tilbage og tjene din onkel.
-Du kaldte? -Hvilket år er det?
Han er så besværlig og tror, jeg er hans stuepige. Nej tak!
Jeg bliver hos mine ældre. Sig, hvad du vil spise i stedet.
-Jeg drømmer om din kyllingegryde. -Okay, men kør forsigtigt.
Bare rolig, mor.
SAMTALEN HAR INGEN RELEVANS FOR DEN NUVÆRENDE EFTERFORSKNING.
-Sagde de noget om mængder? -Nej, det var...
Afid bad sin mor om at lave kyllingegryde, når han kom hjem.
Var det gryden, der gjorde dig bleg?
Kan du få Reda til at afløse mig? Jeg skal hvile inden forhøret.
Tak, Reda!
Jeg er straks tilbage. Vent her.
-Hvor er Khadidja? -I personalerummet.
Hej, Khadidja. Nej, bliv siddende.
Jeg må tale med dig. Du ved det nok ikke, men jeg arbejder for politiet.
Jeg oversætter samtaler, som aflyttes.
Din søn hedder Afid, ikke sandt? Han kører lige nu narko til Paris.
Khadidja, gør præcis, hvad jeg siger.
-Og efter det? -Efter det... Det fortæller jeg da.
-Okay. -Okay? Det skal nok gå, Khadidja.
-Hej, Reda. -Går alt okay?
-Jeg sætter mig igen. -Er du sikker?
Hvorfor er du tilbage?
-Du kunne have sovet lidt. -Det gik ikke.
Og jeg vil være her ved anholdelsen.
Da vel ikke for at sige farvel til din lille marokkanske familie?
Hvor er lastbilen? Sker der noget?
Lad mig se.
Det er Afids mor. Jeg tager den.
-Hallo? -Afid? Ti stille og lyt.
En kvindelig politiansat, jeg kender,
siger, du skal gøre det følgende, så vi ikke kommer i fængsel.
Kun hun lytter til os nu, så jeg kan godt tale.
Hvad siger de?
Hun bekymrer sig for den nye kæreste, Houria.
Hun ser ikke rask ud på fotos. Hun er mager.
Hun håber, at hun ikke er syg. En rigtig hønemor.
Afid. Afid! Smid din mobil væk nu, Afid.
-Græd nu ikke, mor. -Må Allah beskytte dig, min søn.
Pis!
-Hvorfor drejer han af motorvejen? -Jeg klarer det.
Satans også! Mika, find lastbilen. Freddo og jeg klarer modtagerne.
Kom så. Skynd jer!
Hej, det er Afid. Læg en besked.
Hvad fanden har du gang i, Afid? Jeg har ventet en time. Ring!
Det er telefonsvareren.
Vi læsser alt af! Led under bunden og på siderne.
Kom så.
Du har jo en løsning. Biscotti venter på en leverance.
Jeg har ikke tid. En hel masse venter.
-Det er dig, jeg venter på. -Stop. Det stresser også mig.
Selvfølgelig er du stresset. Tru hans mor, hvad som helst.
Det skal nå frem. Fatter du det?
Kom ikke over og græd over din spildte mælk hos mig!
Madame Portefeux, vil du underskrive protokollen fra aflytningerne?
Tag ham med.
-Hvad fanden er det her? -Sæt dig ned!
-Vi vil have det, der tilhører os! -Tag ham med!
-Din skiderik. Hvis vi ikke får det... -Slap så af!
Tag ham med.
Kommissær.
-Behøver du mig? -Nej, de taler fransk. Få noget søvn.
-Var det Afid, som gik ind på dit kontor? -Jeg skal tilbage.
-Patience. Jeg ringer, når jeg kan. -Går alt, som det skal?
Mit første arbejde som kommissær, og jeg kludrer i det.
Det er ikke din skyld.
Afid opdagede vel, I fulgte efter ham og skaffede sig af med narkoen.
-Løslader du ham? -Efter alt det, vi har hørt?
Han får mindst et år. I isolation. Ellers vil de andre galninge slagte ham.
-Held og lykke, skat. -"Skat"?
-Det kom bare ud. Farvel. -Farvel.
Hej, mor. Hvor meget var der i lastbilen?
Rigtig meget!
Min søn transporterede stoffer for os og vores naboer, familien Cherkaoui.
-Finder politiet dem før os, dør vi alle. -Familien Cherkaoui så ikke venlige ud.
-Hvem skal dø? -Jeg forklarer senere.
Hverken politiet eller familien Cherkaoui har fundet noget.
Kun Afid... din søn ved, hvor stofferne er.
Jeg har jo sagt til ham, at han skal holde sig fra sin onkels forretning.
Nu ender han bag tremmer.
-Hvem ender bag tremmer? -Ingen, mor!
Jeg vidste, det ville ende galt. De lytter aldrig til kvinderne.
Ti stille, mor... Mor! Senere, tak.
Khadidja, der ligger en stor last narko et sted. Vi skal have fingrene i den.
Jeg kan hjælpe jer. Hold nu op, mor!
-Dig? Med narkoen? -Ja. Mig.
Så får du råd til en god advokat til Afid.
Og jeg mangler penge.
Vi må spørge min bror. Jeg ved intet om det.
Du må ikke ringe til ham. Du bliver aflyttet.
Det gør intet.
Afid lærte mig det. Sådan kan vi snakke, uden at politiet hører det.
-Mohamed? -Hvad?
Vent. Her er damen fra politiet. Her. Nu kan han høre dig.
-Her. -Trykker jeg her?
Den der. Med den hånd.
-Begge hænder? -Nej. Det der er dig.
Er det mig? Og det her ham?
-Tryk på den. -Ha... Okay. Hallo?
Hvorfor fik du Afid til at dumpe lasten? Vi er på skideren på grund af dig.
Er det ham, der taler? Ellers havde panserne haft lasten nu.
-Hvad rager det dig? Bland dig udenom. -Lyt til mig.
Jeg kan finde dopen og anbringe den et sikkert sted.
Det, som ikke er dit, giver vi tilbage. Resten... Hallo?
-Han hører mig ikke mere. -Jo. Tryk. Sådan.
Resten kan vi sælge til to fyre, jeg kender til.
-Du ved intet om det her. -Ved du bedre?
I blev pågrebet, som småbørn.
Hvorfor taler jeg overhovedet med dig? Gå ad helvede til!
-Din bror er en idiot. -Det ved jeg.
Vi skal nok klare den, men vi skal være hurtige.
Brødrene Cherkaoui bliver måske løsladt i morgen, og så er du i fare.
Du må forsvinde i noget tid.
Tak for advarslen.
Det var intet i forhold til det, du har gjort for mig og min mor.
Vi er faktisk gode mennesker. Jeg ønskede ikke det her for min søn.
Alle drømmer vel om et bedre liv.
Et øjeblik.
Den klæder dig.
Tak!
-Vi ses snart. -Ja.
Afid forlod A6 her, ved Ury. Hans mobilsignal forsvandt her.
To timer efter pågreb vi ham her.
Da han så os, gik han nok over til plan B
og skiftede til et andet køretøj. Han tog godt nok fusen på os.
Du vil nok ikke høre det her nu,
men vidste du, at hundene, som arbejder for politiet,
bliver aflivet? Og ingen henter dem. Se her.
Hjælp mig med at redde en.
Den her vil jeg have. Han smiler til mig.
Kom så, ADN. Vis mig, hvad du kan.
Skrid, for helvede! Fis af, for fanden!
Dygtig hund!
Lad os se. A6, frakørsel 14 ved Ury...
Han må have fundet et gemmested.
Du er her ikke for at drikke, dovenkrop!
Hvor er hans hash, ADN? Søg!
Hvad i...
Godt gået, ADN.
Men hvordan skal jeg transportere det?
Madame Fo! Dejligt, at elevatoren virker nu.
Jeg skal bare læsse det her af.
Glem det, jeg sagde om kælderen. Sikkerhed er fedt!
Pis.
Det giver...halvandet ton.
Værsgo.
Det er en god maskine. Den tæller 1.200 sedler i minuttet.
Det bliver 610 euro i alt.
-Jeg tager ikke imod kort. -Jeg har ikke 610 euro i kontanter.
Kun kontanter, madame Portefeux.
-Hvordan kender du mit navn? -Vi bor i tante Colettes bygning.
Hvem?
Goddag.
-Okay, jeg kan godt tage imod kort. -Jaså.
-Hvordan ændrer man sprog? -Lad mig se.
-Hvilket sprog ønsker du? -Arabisk.
Vi sidder i lort til halsen, bror. Jeg fandt ingenting! Der er intet tilbage!
Hvad for noget? Fandt du intet? Ikke en skid? Det er sgu ad helvede til!
-Jeg leder, men der var intet, bror! -Tal arabisk, sagde vi jo.
Har du kun dårligt nyt, så hold kæft. Det gør mig skidetosset!
Vent lige. Hvad fanden er det her...?
Hvad er det?
Chef. Forstår du, hvad han skriver? Jeg fatter ikke en bjælde.
"På grund af ankomst hjemmefra, sælger en halv meter hash for 250."
"Kom til Hotel Peninsula ved Étoile kl. 17, med foto."
-Seriøst? -Det står der.
-Nej. -Jo.
Hører du? Hallo. Hallo!
Nu kører vi. Kom og hent mig. Trængslerne er forbi!
En hijab... Det er sådan en, jeg behøver.
Trængslerne er forbi!
Goddag. Jeg er madam Ben Barka. Jeg kontaktede jer.
Jeg har varer hjemmefra at sælge.
Her er "fotoet".
Der er 4.500 kg af højeste kvalitet. Køber I mere end 50 kg...
...får I rabat.
Hvor meget?
Sælg tigramsplader for 50. Det giver en profit på 75.000 euro.
Pengene først. Mangler der én seddel, afslutter vi samarbejdet.
Okay? I har mit nummer.
-Hvor meget er "mere"? -Mere er mere. Meget mere.
Lad os se, hvordan det går først.
225.000 på Fleurys p-plads. Sig til, når I har pengene.
-Hvilken p-plads? Den ved fængslet? -Ja, naturligvis.
I tror vel ikke, vi handler i en dagligstue?
Glem ikke: Altid arabisk over telefonen!
Jeg sværger, bror. Den hash er helt vild!
Efter to hvæs, var jeg helt væk.
Jeg havde græshopper på hovedet, og det duftede som jorden derhjemme!
Chef, stik mig to kebabber, tak. Nej, tre.
Og en cola, tak.
Jeg vil arbejde med den underlige dame når som helst!
Skråt op med, om hun er med i FBI. Jeg vil have salat, tomat. Ingen løg.
-Jeg sværger ved min mors hoved! -"...ved min mors hoved.
Hendes varer er kongelige."
"Jeg sværger ved min mors hoved. Hendes varer er kongelige."
Det er godt at have glade kunder.
Det er umuligt! Der var et ton hash i lastbilen. Den kan ikke bare være væk!
-Philippe virker sur. -Der er bare lidt problemer på jobbet.
Han er anspændt.
Han er stadig pæn. Og han er flink. Du er heldig, at du fandt ham.
-Hvad mener du? -Mor, du har været enke i over 20 år.
-Luk nogen ind i dit liv. -Lad mig surmule i fred.
Jeg har kun kendt ham i et år. Han er flink, men i høj grad en betjent.
-Hvad er det? -En allosaurus.
Kridttiden, Nordamerika og Europa.
-Sikken ekspert. -Jeg vil være palæontolog.
Det er som at være skattejæger. En allosaurus er over en million værd.
Det er ikke et dumt job.
Hvorfor elsker han mon dinosaurer? Han har aldrig set tegnefilm.
Mine døtre så alle afsnit af Denver, da de var små.
Denver, den sidste dinosaur Han er min ven og mere til
Jeg elskede den.
Jeg så Lucky Luke, som er hurtigere end sin egen skygge.
-Så jeg ville være sherif. -Hvor er det sødt.
-Se. Er det ikke en allosaurus? -Jo.
Ingen kigger.
Sikken flot dinosaur. Betalte du? Hvad skylder jeg?
Vi stjal den.
-Der var ingen ved kassen. -Den slags gør man ikke!
Dødbider! Hvad koster sådan noget plastik lavet af underbetalte kinesere?
-To euro! -Lad mig opfostre min søn selv.
-Paul! Kom. -Den ærlighed er ret irriterende, ikke?
Taxi!
Forsigtig. Det er tungt.
-Du har ret. Hvor skal du hen? -Til Fleury.
Sidder en pårørende inde?
-Ja... Ja. -Vor højtærede profet sagde:
"Jo sværere prøvelser, des større belønning."
Nu kommer hun.
Ingen små sedler. Kun 100- og 200-eurosedler.
Penge er penge.
-Det er jo penge. -Vær ikke næsvis.
Tiere, tyvere og halvtredssedler er for slyngler.
-Er I det? Jeg vil ikke spilde tiden. -Vi er ikke slyngler.
Godt. Jeg har 112.500. Men I får kun én taske.
Jeg tager de 500 halvtredssedler i dag, men det er sidste gang.
Det her er noget skidt.
-Vi vil også tælle. Vi tæller, ikke? -Intet problem.
Kun én taske i dag.
-Hvad er det? -En bonus. I får 1 kg ekstra.
Jeg har også 20-kilostasker. De er bedre til engroshandel.
Det er sgu politiet. Luk den!
Goddag.
Det gavner os begge, hvis det her går smidigt, ikke?
Godaften.
-Godaften. -Jeg vil gerne betale.
-Jeg har desværre kun kontanter. -Kontanter er rigtig gode.
Det er tre måneders husleje og de 22.000, jeg skylder for arbejdet i kælderen.
Den er ret nyttig!
Du hedder Colette, ikke? Jeg hedder Patience.
Det ved jeg. Jeg er bestyrer her. Du er den eneste ikke-Wenzhou, som er tilbage.
-Jeg kender dig godt. -Det stemmer.
Snak får ikke ris til at koge. Godaften.
Snak får ikke ris til at koge.
Her er for oktober og november plus december og januar.
Så kan I give personalet overtidsbetaling.
Det glemte jeg at sige. Jeg har hyret ekstra hjælp til mor.
Tak for tilliden.
Det er min fars pistol, ADN.
Om tre dage? Nej, det er for sent.
Det vil jeg skide på. Få det ordnet. I morgen. Nemlig, i morgen.
To tasker. I morgen klokken fem samme sted. Er I slyngler?
Og kun 100- og 200-sedler.
Okay...
To tasker først. I morgen klokken syv, samme sted som sidst.
Vær ikke slyngler. Men det siger hun på fransk.
-Og kun 100- og 200-eurosedler. -Men hvor er det samme sted som sidst?
En kvinde sælger store mængder hash, og vi kan ikke pågribe hende?
Spil det igen, tak.
Hun har... Hun har en dialekt.
Jeg skulle mene... Jeg ved ikke helt. Det vestlige Algeriet, Oran.
Ikke når hun siger "slyngler".
-Typisk Oran. En havneby. -Tak, Patience.
Tak for den korte geografilektion. Sådan noget lort!
Colette!
Har du tid?
-Goddag. -Goddag.
Jo... Jeg vil tale med dig om noget lidt...
Lad mig forklare. Jeg har overvejet at sælge min lejlighed.
Jeg ved ikke, om det interesserer dig,
men jeg ser gerne, at den officielle pris er højere end den faktiske.
Du får naturligvis differencen kontant, plus provision.
-Jeg ved ikke, om jeg forklarer det godt. -Jo. Du har for mange kontanter.
Du hvidvasker penge ved at sælge lejligheden. God idé.
-Ja, præcis. -30 % i provision.
Nej, pengevask er 20 %, ikke 30.
Det er slidsomt at få penge til at forsvinde. 30 %.
30 % er meget. Lad os sige, at lejligheden er 540.000 værd.
Jeg giver dig 300 kontant,
du køber den for 750, og du beholder 90. Er det, hvad du mener?
Hvis vi bliver enige, kan vi så hvidvaske mere?
Mine døtre skal jo have et sted at bo.
-Børn er meget vigtige. -Ja.
Tusind tak, Colette. Det var godt, vi lige fik en snak.
-Farvel. -Farvel.
Som mig, men kineser. Synes du ikke det?
Hvad er det for noget? Har jeg fået adgang til nye aflytninger?
Det er dine venner. Scotch og Cocoa Puff.
De vil have penge. Deres leverandør presser dem.
50 kg per gang. De skal knokle.
Sover de overhovedet? Du har ikke alle samtalerne.
80 % af dem er på fransk. Det er nyt. Hvor smukt. Hvad hedder det?
Det er et fotografi, som hedder "Den Lille Fyrværkerisamler."
-Hvad betyder det? -Det betyder...en uendelig sommer.
Samler man på fyrværkeri, begynder man i Sydney den 1. januar
og følger solen rundt om Jorden hele året. Man rejser Jorden rundt, som surfere.
Det er sjovt, for...
Når du tager høretelefonerne på og oversætter samtaler...
...forsvinder du nærmest. Du er et andet sted.
Du er ikke her med mig. Er det, hvad du drømmer om?
Måske. Jeg ved det ikke.
-Hvad drømmer du om? -Jeg er nede på jorden.
Jeg drømmer om et stille liv, hvor jeg kan tage det roligt.
Helst sammen med en.
Når du hører, hvornår de skal møde Moren, så sig til.
Du går mig på nerverne.
-"Moren"? -Den gamle dame. Det kalder de hende.
Hvilket sært navn.
Det betyder ikke, hun er gammel. Hun er måske bare...mor.
En værdig ældre dame. Altså en kvinde over de 30.
Så har du fået din sag for. Det bliver svært at fange Moren.
Hun bor måske i nærheden.
Hun har engangstelefoner, men når hun taler med Scotch, er hun hernede.
Jaså? Jeg træffer hende måske på markedet.
Hun bor i hvert fald ikke i bygningen. Her bor kun kinesere.
Vi har anbragt en sender på idiotens bil.
De må lede os til hende. Så tager vi dem alle på én gang. Stol på mig.
-Farvel. -Farvel.
Vi må se, om du fanger Moren.
-Hvilken sauce tog du? -Krydret som din. Er du dum?
-Hun er her. -Hold op med at spise.
-Goddag. -Goddag.
-Du bør tabe noget fedt, ikke spise. -Det er muskler.
Kan vi snakke?
Til tider fransk, til tider arabisk? Jeg fatter intet.
Bliv her.
Jeg ved, I har knoklet, men nu må det gå meget hurtigere.
Det er jo umuligt.
-Vi sælger 30 bæltetasker i timen. -Jeg ved godt, der er meget arbejde.
Du ser træt ud. Det her stresser dig for meget.
-Jeg ved, hvorfor du bliver kaldt Scotch. -Fordi...
-Fordi jeg er klistret som tape? -Nej, du hænger i!
-Du er en vinder! -Ja, det er jeg.
Jeg kender dig skam godt. Fra nu af ændrer vi taktik.
Små mængder ad gangen. Som små myrer, så politiet ikke aner uråd.
Ja, okay.
Mor, se om der findes... Tag køkkenruller.
-Flydende opvaskemiddel. -Jeg vasker derhjemme.
-Fandt du skyllemiddel? -Ja.
Skal vi gå?
Det bliver 9,55, tak.
Godaften. Hvordan går det?
-Hvad? -Der er noget paradoksalt over dig.
Du virker skrøbelig, let som en fjer.
Men du har imponerende selvtillid. Du minder om gutter, jeg har pågrebet.
-Er det en kompliment? -Jeg giver dig kun komplimenter.
-Her. -Nej, drop det der sjask.
Har I rigtig champagne?
-Lyder Taittinger rosé godt? -Ja.
-Sikken snob. -Kvalitet går jeg ikke på kompromis med.
Jeg sparer, men har rent tøj. Jeg går ikke i jeans og fleece som dit team.
-Skal vi danse? -Okay.
-Mika, kom og dans! Ja da.
-Er det rock? -Nej.
Rub jer!
Smut herfra. Smut!
-Hvem fyldte din taske? -Det ved jeg ikke.
-Tving mig ikke til...! -I skuret derovre!
Skrid.
Hvad fanden glor du på, narrøv? Af sted!
-Kender du mig? -Klap i.
Det er vores. Luk døren!
-De er galninge. -Ja.
Skynd dig. Kom så!
Så studerede jeg arabisk på universitetet.
-Jeg fik min ph.d. -Taler I stadig om Moren?
Nej, jeg fortæller, hvordan jeg endte her.
Hvor jeg oversætter dumheder fra betydningsløse småpushere.
For politiet. Spændende!
For at smide de unge i fængsel, til praktik i islamisering.
For 3 g hash.
Men nu jager vi noget større, og det handler ikke om 3 g.
Jeg vil lade jer diskutere det alvorlige emne.
Jeg ved ikke, om det skyldes kvindelig solidaritet...
Jeg synes, at hende Moren virker lidt sympatisk.
Jeg knokler røven ud af bukserne for at fange hende, og du synes om hende?
-Du giver vist pokker i det hele. -Hvad?
Mig, det hele...
Vores disput er forbi. Jeg får brug for dig. Kommer du?
-Jeg forstår jer ikke. -Drop det. Jeg ved, du taler fransk.
-Hvad gør du? -Lægger et puslespil. Af hash.
Patience, han forstår intet. Kan du spørge, hvor han kommer fra?
-Hvor kommer du fra? -Fra Libyen, tæt på Tunesien.
-Han er fra Libyen, tæt på Tunesien. -Nu hyrer de migranter!
Kan det her vente til i morgen? Jeg har det ikke så godt.
Jeg har det ikke godt.
-Hvem gjorde det mod dig? -Nu bliver jeg tosset!
Hvad sagde han?
Fyre hjemmefra slog ham for at få leverandørens navn.
Og vi må ikke få det?
-Hvad sagde han? -Han sagde...
Han husker ikke navnet, men han mener, det var Scotch.
Ved du, hvorfor de slog dig? Fordi hashen, du sælger,
tilhører dem, og nogen stjal den fra dem. Kan du oversætte?
Det kan ikke være din ven, Scotch. Han er for dum. Oversæt.
Jeg har et spørgsmål. Oversæt, tak.
Har du mødt eller hørt om en kvinde, som kaldes Moren?
Jeg har det ikke godt...
Luk op. Åbn døren! Åbn døren!
Den er åben! Den sad vist bare fast.
Bare rolig. Du trængte til hvile.
-Du har for højt blodtryk. -Man kan da ikke lukke folk sådan inde.
Jeg fatter ikke, at du klarer det arbejde. Det er frygteligt.
-Du burde hvile dig nogle dage. -Jeg må gå. Jeg har meget at lave. Farvel.
Jeg skal virkelig af med lagret. Vi må i gang med store leverancer igen.
Mindst 1 m. Kender du til Tatis lingeributik?
-Pas på! -Lige i knolden.
-Nej. -Hvad mener du med nej?
-Jeg skal nok tjekke det. -Ja, gør det.
Det er i Barbès. Kom kl. 17.
Ikke 17:01. Så er jeg gået. Jeg bliver ikke ét minut ekstra.
-Og kom ikke i bil. Hører du mig? -Okay, jeg kommer.
-Men jeg vil have en halv for 3.500. -3.500? I har høje tanker om jer selv.
Nej, nej. 3.500, men for 1 m.
Det bliver to tasker og ti i parti.
Det giver 350.000, hvis I kan regne. Pas på deromme!
-Game over. -Han døde.
Det er til dig, Mika.
Philippe, jeg har en rapport.
Fra Scotchs telefon. Skal jeg hente Patience?
Nej, lad hende hvile sig.
Hvad er markeret her?
"En forbandet snigskytte fik mig.
Kan ikke vente til næste match. Har ting at gøre."
Moren spiller computerspil nu. Er det alt?
Nej, han skriver også. "17:30. Tati lingeri. Ikke 17."
Kom så, ADN. Jeg kan ikke sige nej.
Kan du vente med hunden og tasken? Det tager fem minutter.
Jeg er hverken et skab eller en hundepasser.
Betal og smut. Glem ikke couscous-gryden.
Okay.
Idiot.
Vi søger.
Scotch! Hvor er du? Ingen bil, sagde jeg jo!
Jeg sendte da en sms, for fanden. Så du den ikke?
Hvilken sms? Din tåbe. På grund af dig vælter det med betjente.
Jeg venter udenfor biografen Louxor. Kom omgående derover.
Din hund savler og fælder overalt. Han kan ikke blive der!
Bare rolig, jeg tager ham med. Men du bliver her! Kom så.
Hvorfor råber du på arabisk?
-Taler du ikke fransk mere? -Du bliver måske aflyttet!
-Hvorfor taler vi i jeres dumme spil? -Stop. Jeg vil have min meter nu.
-Der er jo ikke én euro i tasken! -Det kommer. Det lover jeg.
-Jeg giver ikke kredit. -Jeg ved ikke, hvad han laver.
-Cocoa Puff, skynd dig, for fanden! -Jeg kommer.
-Jeg bryder mig ikke om løgnere. -Nå?
Du er en løgnedronning! Hvem er du egentlig? Du kommer ikke fra Marokko!
Hvem behøver hvem her? Skråt op. Jeg finder en anden.
-Nej, det sagde jeg ikke. -Du har ét minut. Og det bliver 4.000.
Jeg vil ikke græde over spildt mælk.
-De er ved Louxor. -De er ved Louxor. Vi kommer.
-Stille og roligt. -Derover.
-Ser du hende? -Nej, hun er smuttet fra Louxor.
-Et kamera virker ikke. -Kom, ADN!
Se dig dog for! Du godeste...
-Værsgo. -Her.
Tak.
-Hop ind. -Ser du hende?
-Hvor er Moren? -Af sted.
Dygtig hund.
Kom så.
Undskyld mig! Ser I manden derovre? Den store skaldede?
-Har du ID på dig? -Han er fulgt efter mig!
-Bliv her. Den klarer vi. -Tusind tak.
Du på motorcyklen. Holdt!
Hun har haft det dårligt i noget tid.
-Hvordan har du det, mor? -Jaså. Du er her. Du er kommet.
Du ved... Jeg ville gerne ud at shoppe en dag.
Der er aldrig for varmt. Der er aldrig nat.
Der dufter altid godt. Ikke som her.
-Vi tager af sted i eftermiddag. -Jeg er ikke dum.
Jeg ved, jeg ikke kan.
Tag mig med, når jeg er død.
Du er smuk.
Hvad gør idioterne der?
Vi skal til samme etage.
-Hvem er det? -Mig!
Jeg kommer!
-Går det godt. Forstyrrer jeg? -Nej, slet ikke.
Hvor var du i torsdags? Jeg ringede.
Jeg var hos mor. Hun har det ikke så godt.
Det var en skam.
Det er snart slut. Sådan er livet jo.
-Vil du have kaffe? -Ja tak.
Hvad skete der i torsdags?
-Behøvede I mig? -Nej, jeg ville bare sige det.
-Værsgo. -Hvor dejligt. Tak.
Jeg har ikke engang tjekket mine mails. Er du nået længere med Moren?
I torsdags var vi tæt på at fange hende. Vi analyserer optagelserne nu.
-Har I fundet nogen ledetråde? -Du har reddet hunden.
Han har vist adopteret dig.
Hvor var du i torsdags? Undskyld, jeg blev distraheret.
Det sagde jeg jo. Jeg var hos mor. Hun er døden nær.
Moren.
På optagelserne ligner hun dig. Samme højde og silhuet.
Det er måske mig. Jeg har måske fundet en udvej fra det her lorteliv.
Giv slip på alt det her. Du bliver jo vanvittig.
Okay. Jeg tager til kontoret, men behøver dig i eftermiddag. Kommer du?
-Naturligvis. -Tak for kaffen.
Ja!
Colette!
Herligt. Skab i gangen.
Lys lejlighed.
Flot foto. Er det dig som barn?
Ja, på min fars båd. Patience. De gyldne år.
Barndommen under Mao var ikke gylden. Men med årene blev det meget bedre.
-Vi er endnu unge. Vi må nyde. -Er du forresten også enke?
Min mand blev i Wenzhou med mine døtre.
Senere kom den store over for at bo hos mig.
Lee Anne. Hun gifter sig i Paris. Værsgo.
Jeg indbyder dig og dine døtre.
-Til den store bryllupsfest. -Jeg er rørt. Det er en stor ære.
Og nu flytter jeg, lige da vi har lært hinanden at kende.
Ved du, at vi kalder dig "spøgelset" i bygningen?
Men du er mindre spøgelse end før. Meget mindre.
-Bravo! -Tillykke.
Goddag.
Goddag, madame Fo. Tillykke.
Goddag, vi har en leverance til madame Patience Portefeux.
Jeg henter hende.
Mor, det er mig.
-Jeg kommer! -Er du klar?
Jeg leder efter min kuvert.
Tys, tys!
Det er mindst 100 euro per person. Vær ikke nærig.
Rolig. Jeg ved, hvordan man opfører sig til et Wenzhou-bryllup.
Var der virkelig vagter dernede?
Ja. Madame Fo er træt af at blive bestjålet til hver fest, hun holder.
Ingen rører sig!
-Hvad sker der? -Gem dig.
-Hvad sker der, mor? -Gem dig. Gem dig, Hortense!
Hold kæft!
Du rører dig ikke. Kig ned. Kig ned!
Vi vil skide dig et stykke. Vi vil bare have varerne.
Dæk, ADN!
Det er overstået.
Ryd op her.
Mor!
Hvad gør I med dem?
Det er bedst, at du ikke kender detaljerne.
Sådan er kinesiske bryllupper altid. Angrebet af rakkerpak.
Piger, kan I vente på mig i dagligstuen?
-Har du i sinde at ringe til politiet? -Politiet?
Dem ringer vi altid til, men de kommer aldrig ud til os asiater.
Så nu løser vi selv problemerne. Os hæderlige mennesker imellem.
Ja. Ja da.
Ja, det er godt. Meget godt. Men hvordan?
Det skal du ikke tænke på. Der er jo fest! Kom så!
-Bryllupsgave. -Hvor fint. Fremragende!
Kan I rykke ind, så der er plads til alle?
Et øjeblik. Ja, det er mig.
Er det bedstemor?
-Tak. -Madame Portefeux.
-Socialarbejderen skal have en signatur. -Okay.
Hun tog os med på vidunderlige rejser verden over. Det var storslået.
Når hun sagde, hun tog os i zooen, så tog vi faktisk herhen.
Vær diskrete. Ingen aske på kunderne nedenunder.
Vi er ikke dumme. Der er kameraer overalt.
Spred den ikke hvor som helst. Kun på mærker, hun holdt af.
Jeg tager undertøj. Hun brugte en formue på trusser med flæser.
Hvilken prinsesse!
-Du er vel ikke sådan, mor? -Flæser? Det vil jeg godt have til tider.
-Skynd jer nu. -Går du derover?
-Dav. -Dav.
-Hej, Colette. -Hej, Patience.
-Jeg lagde pengene i din postkasse. -Tak.
-Og hvornår flytter du? -Nu. Snart.
-Jeg har nemlig et jobtilbud til dig. -Jaså?
Det her er en meget god bildel fra en fabrik i Wenzhou.
Vi er interesserede i at handle med de arabiske lande.
De er dygtige forretningsfolk.
-Og de holder af at arbejde med kinesere. -Ja. Ja...
Se her. Vekselstrømsgenerator.
Hold da op, hvor er den tung!
Stor profit. Man tjener meget.
Og det er mindre farligt end...narko.
Nå? Er der stadig meget tilbage?
Nej... Nej, nej. Ikke så meget.
Du må efterlade stofferne i kælderen, til du finder en ny plads.
Det gør jeg gerne. Kom, lad mig vise dig det.
-Der er lidt meget. -Der er 463 kg.
Kender du nogen interesserede?
I Kina medfører det dødsstraf. Kun problemer.
Jeg forstår. Jeg skiller mig nok af med dem.
Jeg har tjent nok.
Her er det. Hold øje.
-Den skal være her. -Vi bliver rige!
Hold kæft. Der er ingen nøgle. Der er ingen nøgle, for fanden!
Trængslerne er tilbage!
Hvor fanden har hun lagt nøglen? Hvor er den?
Hun må have røvrendt os. Hvor fanden er lortet?
Pas på.
-Hjulene er gode. -Ja, de er praktiske.
Det er vel ikke bare Afids vasketøj?
Det her hjælper med at betale en advokat.
Tak.
-Ikke mere end 12 måneder, sagde du? -Efter det bliver han prøveløsladt.
Med en fodlænke.
Og varerne? Du har ikke fortrudt?
Nej, jeg har tænkt hele natten. Han får intet at vide.
Tak. Tak. Jeg må hellere gå.
Det er utroligt, hvor meget du havde her.
Jeg håbede i hemmelighed...
...at jeg kunne tage dig med hjem til mig.
Min nabo har tilbudt mig et job. Jeg siger nok ja. Jeg orker ikke politiet mere.
Og hvad angår lejlighed...
Det må vente, til jeg er tilbage.
Skeerne er pakket ned.
Jeg leder efter noget at spise. Jeg er sulten.
-Har du aldrig tænkt på at stoppe? -Med hvad?
At være betjent.
Det er ikke et job, man bare forlader.
-Jeg havde kunnet hyre flyttefolk. -Det er Moren.
Hun har ødelagt min ryg.
Det går over.
Tror du ikke, hun kommer tilbage?
Appelsinkager. Det har altid undret mig, hvem der køber dem.
Det var til en tiramisu, til Gabrielles fest.
Men hun ville ikke have det. De foretrak romkage.
Hvad?
Jeg kunne have stoppet med alt for dig. Selv politikarrieren.
SLET VIDEOFILEN?
MUSKAT - SULTANATET OMAN
Martin...
Tekst: Tage Poulsen