Prejšnjič ...
Nobenega orožja, komunikacijskih naprav,
ničesar na kredit, nobenih traparij.
Prijatelj je omenil, da je tu nekoč delalo dekle iz Kenarija.
Svojo sestro iščem. –Ljudje pridejo in odidejo.
Raje odidi. –Kako ji je bilo ime?
Tu nihče ne izda svojega imena.
Oprostite. Pred njim sva bila tu.
Precej oster pogled za takšnega možiclja.
Takoj se ustavi!
Ne diha. Ubil si ga.
Si bil pa delaven. –Dva zaposlena sta umrla, gospod.
Če to ni vredno prebedele noči, potem nisem vreden te uniforme.
Enega od njiju sem poznal. Vodja oddelka na Štirici je bil.
Ena najmanj prijaznih oseb kar jih poznam.
Toda, bila sta umorjena. –Ne. Umrla sta v spopadu.
Najbrž sta nadlegovala moškega temnih las in oči,
a kot kaže sta izbrala napačnega.
Nekaj bi rad prodal. –Kaj?
Neizsledljivi NS-9 medzvezdni navigator.
Tvoj prijatelj bi si želel imeti ta predmet.
Kaj je to? Najdite jo.
Karkoli že je, želim vedeti kdaj je odšla in kam.
Še danes!
Kassa ...
VOJNA ZVEZD
ANDOR
Zapri vrata.
Izginita! Pojdita že!
Je vse v redu?
Utrujena sem.
Preveč utrujena, da bi šla nekaj pojesti?
Je to že nocoj? –Morda.
Mar nisva rekla le enkrat na teden?
Potem pa s tednom začniva nocoj.
Pojdiva potem.
Kaj, ko bi se zabavala
jutri zvečer? –Dober načrt.
Zakleni zadaj, za ostalo bom že jaz poskrbel.
Hvala. –Malenkost.
ORGANI PODJETJA PRE-MOR IŠČEJO KENARIJCA, PREBIVAJOČEGA NA FERRIXU.
ČE KDORKOLI VE KAJ O TEM, NAJ NEMUDOMA OBVESTI ŠTAB PREOX-MORLANA.
Da mi niti pisneš ne.
Resno mislim.
Tukaj si.
Vidim, da si se udobno namestila.
Živjo.
Živjo, Bee.
Je vse v redu?
Tole, misliš?
Očediti se moram.
Pomagal sem Peglu in se spotaknil ob kabel.
Si bil pa zaposlen. –Ja.
Sinoči sem srečal Brassota.
Veliko sva se imela pomeniti. –To je lepo slišati.
Zjutraj bi prišel domov,
toda vse opravke sem imel na vzhodu.
Cel dan sem se trudil, da bi prišel nazaj.
Zdaj se grem pa očediti. –Preberi mu, Bee.
Kaj naj prebere? –Smem zdaj govoriti?
Preberi.
"Organi podjetja Pre-Mor iščejo Kenarijca, prebivajočega na Ferrixu.
Če kdorkoli ve kaj o tem, naj nemudoma obvesti štab Preox-Morlana."
Kdo še ve?
Glede česa? –Da si rojen na Kenariju.
Hočeš vedeti, kaj se je sploh zgodilo?
Bova kasneje o tem. Kdo še ve? Komu si povedal?
Ne vem ... –Vedno sva govorila, da sva iz Festa.
Na vseh dokumentih piše, da si rojen na Festu.
Si kdaj rekel, da nisi iz Festa? –Uradno ne, vsaj mislim tako.
Ljudem pa sem. –Komu?
Saj si tudi ti. –Komu vsem? –Ne vem.
Temu pač res ne sledim. –Vsi, ki sem jim povedala, so mrtvi.
Ne bodi smešna. Kaj pa Jezzi in Sammo?
Družinska člana sta. –Če že delava spisek, potem ga dokončajva.
Kar me najbolj skrbi, so vse tvoje ženske.
Lepo te prosim ... –Femmi, Karla, Sondreen ... –Dovolj!
Veliko jih je še, ki jih niti poznam ne.
Bix. –Bix nima nič s tem.
Kdo je potem Pre-Mor barabam povedal glede Kenarija?
Jaz sem bil.
Bix ... Bix te išče.
Kaj? –Čemu si to storil?
Kdaj? Kdaj je klicala? Pravkar? –Kaj? Povej že.
Napaka v prenosu. –Bee, kje je?
Kako se je to zgodilo? –Povej že.
Nehaj že s tem. –Je še v delavnici?
Kaj hočejo od tebe? –Bee? Počakaj!
Bee, kje je?
Izgubljam komunikacijski dostop. Preusmerjam ...
Cassian,
kaj si storil?
Zamočil sem.
Dolgo že nisem bil tu. –Nisem vedela, kje je bolj varno.
Videla si obvestilo. –Kaj si storil?
Dva sta me napadla. Spor je šel predaleč.
Kako daleč je predaleč?
Nadlegovala sta me. Nisem jaz iskal spora.
Pozabi, kar sem ti zjutraj govoril.
Predmet bom prodal tebi.
Vendar rabim dovolj, da lahko zbežim od tod.
Prihaja.
Kupec prihaja.
Za preklic zmenka je prepozno. Zjutraj bo že tu.
Hej,
tvoj večni dolžnik sem.
Pojdi raje zdaj. –Prav imaš.
Saj ste ga obvestili, kajne? –Je že na poti gor.
Cassian Andor. Tukaj piše, da je iz Festa.
Za ovadbo gre, kajne? Najbrž se nekdo zafrkava z nami.
Kenari ni tu nič omenjen. –Počakaj. Sliko prejemam.
"Pobudnik upora, uničevanje Imperijske lastnine,
napadel Imperijskega vojaka."
Preveri datum. Poglej, če je kje omenjen Kenari.
Imamo osumljenca? –Ne vemo še. Pravkar prejemamo sliko.
Kdo je? –Sem prišla prepozno?
Videla sem prižgano luč. –Tukaj sem.
Ja, vidim. –Ne, mislil sem ...
Ne, nisi pozna.
Ne morem spati.
Toda, če ni pravi trenutek ... –Ne. Sploh ne.
Presenečen sem.
Dobro.
Bi kaj spila ali ... –Ne. Dovolj sem že.
Si v redu?
Zdaj sem.
Narednik Linus Mosk, vam na uslugo, gospod.
Oprostite, ker vas nadlegujem sredi noči.
Ne, gospod. V zadovoljstvo mi je, gospod.
O vsem sem bil obveščen med vožnjo do sem.
Hitro bi rad opravil s tem. Gre za nevarnega osumljenca v begu,
ki je zagrešil težek zločin. –Bolj se ne bi mogel strinjati, gospod.
Čas je bistven. Je kaj boljšega, kot hitra akcija
z izvrstnim vodjo? Mislim, da ne.
En osumljenec je. Koliko ljudi mislite, da bi potrebovali?
Če želim biti preudaren, bi rekel dvanajst.
Se nam boste pridružili, gospod? –Mislim, da bi se moral.
Se strinjate? –Absolutno, gospod.
Za prikaz moči, dvig morale.
Videti oficirja ob sebi vedno daje dober občutek.
Odlično. –Če smem, gospod ...
Kapo dol vam in glavnem inšpektorju.
Dva mrtva, med opravljanjem dolžnosti, prijatelja?
Škandalozno. –Tako je.
Že sama misel, da v tak primer ne bi šel s polnim zagonom je ...
Nezaslišano, gospod.
Zanemarjanje dolžnosti je treba izničiti. –Morali bi ga, kajne?
To sem že doživel, gospod. Polovični ukrepi.
"Kar počasi. Kar bo, pa bo ..."
Kot nekakšna disciplinska kuga.
Živeti z možmi in samim seboj do konca življenja,
z dejstvom, da ste naredili manj, kot bi lahko.
Vseskozi že govorim, da potrebujemo tršo roko
nad vsemi pridruženimi planeti.
Podžiganje k uporu narašča, gospod.
Vedno več je žarišč.
Posebne Korporacijske Sile so prva obrambna linija Imperija,
in če želimo imeti stvari pod nadzorom, jih bo treba uporabiti.
Zato, torej ...
Hvala, gospod.
Tvoje prijazne besede bom prenesel glavnemu inšpektorju.
Gospod.
Kassa.
Optimiziraj pristanek. –Pristanek izmerjen in nastavljen.
Koliko pešpoti me čaka tokrat? –Transporter bo oddaljen 2,3 km.
Ni nikjer nič bližjega? –Ničesar varnega.
Živjo.
Kaj počneš?
Nisem mogel spati.
Reci, da imaš kavo. –Pravkar sem mislil pristaviti.
Lahko danes ti odpreš delavnico?
Seveda.
Si v redu?
Ja, le ... Utrujen sem.
Imaš kaj posebnega danes?
Nekaj manjših opravkov.
Ne bom dolgo.
Vem, da sem tu notri imel nekaj komunikatorjev.
Za v smeti. –Zakaj potrebujeva komunikatorje?
Ta bo dober.
Lahko bi rekel meni.
Nisi me dobro poslušal, kajne?
Oditi moraš.
In? –Kredite za Maarvo imaš.
Povej, kam jih boš skril.
Menda nočeva, da bi jih kdo odkril, kajne?
Strinjam se.
Ostati bi moral.
Če mi jih uspe dostaviti, potem tudi bom.
V nasprotnem primeru bova potrebovala komunikator, kajne?
Bee ... –Ni mi všeč, da odhajaš.
Vrniti se moraš. Najbrž se že sprašuje, kje si.
Pojdi.
Zgani se že!
Bee?
Če si se znova izklopil, bom zelo jezna.
Motiš se.
Kar me moti, je tvoja samozavest.
Saj gledam!
Tebe pa že dolgo nisem videl. –Te lahko malo zmotim?
Pravkar ... Berem o Kenariju.
Kako, prosim? –Tudi on še ni slišal zanj.
"Kenari. V srednjem obroču.
Zapuščen zaradi Imperialne rudarske katastrofe."
Rudarske. Vsi so umrli.
"Zapuščen zaradi zastrupljenega ozračja.
Imperij je dostop prepovedal."
Ne, nobene nagrade ni.
Organi podjetja iščejo nekoga. Poznaš koga iz Kenarija?
Kaj lahko storim zate? –Koliko za prevoz do Tassarja?
Kdaj? –Danes.
Za kakšen tovor gre? –Kakšna je cena za neznani tovor?
Teža? –Nepomembno.
Je tovor eksploziven? –Ne.
Ali govori? –Povej že ceno, Xan.
Devetsto.
Zdaj pa zares. –Želiš neposrednost in diskretnost.
Kombinacija take storitve ni poceni. –500 imam.
Bolj pozorno moraš načrtovati. –Prav, razdeliva si razliko.
Sam izberi. Bi rad šel danes, ne da komu povem?
V sedmem nadstropju sem.
Prav, če je v sedmem, bodi pripravljen čez eno uro.
Pusti motor teči.
Bi že nehal?
Gospodje ...
Cassian Andor.
Slika ni nova, toda boljše nismo našli.
Mogoče na videz ne deluje nevarno,
toda dva naša sta zaradi te napake umrla.
Namestnik inšpektorja Karn in jaz bova v Zahodni ekipi.
Prizadevala se bova, da bo akcija temeljita, umik pa hiter.
Severna in Vzhodna ekipa bosta zavzeli ustrezno pozicijo
za ukleščeni manever, če bi osebek želel zbežati.
Andorja obravnavajte kot oboroženega in nevarnega.
Element presenečenja je na naši strani,
vendar nikar ne mislite, da bo situacija enostavna.
Predvidevam, da nekateri prebivalci
ne bodo navdušeni nad našo prisotnostjo.
Opomnite jih, da je vsak mesec krajevni sestanek,
kjer se lahko pritožijo.
Zdaj jih prepuščam vam, gospod.
Hvala vsem, ki ste prišli.
Prihaja čas,
ko tveganje, če ne storiš nič, postane največje tveganje.
To je zdaj eden odločilnih trenutkov,
in res ne vem, s kom drugim bi ga raje delil, kot z vami.
Ni prostora za pomisleke na tej poti proti
uspehu
in pravičnosti.
Vsem želim veliko sreče.
No, tako. Lahko greste.
Dober govor, gospod.
Spodbujajoč.
Lahko verjamete temu?
Neverjetno, kajne?
Krožimo. Pristajališče je polno.
Noro, kajne?
Mi bi morali računati njim.
Koliko so vam računali za parkirnino?
60 kreditov. –Oderuško, kajne?
Računajo nam, da pridemo zapravljati denar.
Spravijo te v zanko.
Star sem že. Ko sem bil prvič tu, so vozili še preko puščave.
S kopenskim transporterjem, direktna linija.
Že takrat so imeli zasoljene cene.
Prišel si s povratno vozovnico, mastno plačal pa teden kasneje.
Res podlo.
Danes je pa tako.
Kam ste namenjeni?
Nočete izdati? Ni treba razlagati.
Danes nikoli ne veš s kom govoriš.
Ukvarjam se s pogoni. Izdelujemo dodatke in potisnike.
Vedno ista zgodba, kajne?
Veste, kako pravijo? –Ne. Kako?
Če ne najdeš tu, ni vredno iskanja.
Prevedel in uredil: MaStr