ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Один з богів скандинавської міфології,
Тор, керував погодою і силами природи,
бився з ворогами цивілізації і виступав за закон і порядок.
ЖИВЕМО ТІЛЬКИ РАЗ
Може, з'їж щось, Маґне.
Фу, у твоїй каві забагато цукру.
-Ходімо. -Вдягнися тепліше!
Немає потреби.
Сьогодні буде тепло.
Вдягни їх.
Ні.
Наглянеш за ним сьогодні?
Гарного дня!
Привіт. Ти як?
-Що там сталося? -Я не знаю.
Навіщо ви туди пішли? Дорога була закрита.
-Але цього не… -Чому ти її залишив?
Так, нам треба йти. Ходімо.
Бачила меморіальну групу Ізольди на фейсбуку?
Ні.
Хлопці та дівчата.
Знаю, у вас мала бути історія,
та з очевидних причин Еріка немає.
Хочу, щоб ви знали, що…
Привіт.
Я просто не міг залишатися вдома.
Привіт, діти.
Так.
Усе гаразд.
-Упевнений? -Так.
Весняну вечірку, що мала бути в п'ятницю, скасували через…
Ні-ні. Давайте…
Хай вечірка відбудеться.
Упевнений, Ізольда хотіла б цього.
Ми підтверджуємо, що Ізольда померла у трагічному випадку без участі третіх осіб
через погані погодні умови.
Вона летіла на тандемному крилі,
в яке влучила блискавка.
Скоріш за все, тоді вона й утратила свій телефон.
Його досі шукають,
тож якщо хтось його знайде, нехай віднесе в поліцію.
Поліція закриває справу.
Далі цим займатиметься шкільний психолог.
-Сіндре. -Так.
Привіт усім. Дякую, що зібралися.
По-перше, це повний жах.
Якщо комусь буде потрібно поговорити, знайте, я завжди поруч.
Особливо ти…
-Маґне. -Так, Маґне.
Ти був свідком цього випадку. Певно, це був кошмар.
Усі інші, авжеж, теж. Дзвоніть, пишіть у будь-який час.
Окрім четвергів, коли я зайнятий.
А так - дзвоніть. Я залишу візитівку.
Звертайтеся, якщо треба буде поговорити.
Якщо хочете.
У вас є хвилинка?
Ізольда мала досвід і добре знала місцевість.
Як вона могла налетіти на ЛЕП?
Певно, в неї влучила блискавка, і вона знепритомніла.
Тому й налетіла на ЛЕП.
Не було ніякої блискавки.
Маґне.
Увечері була гроза.
Під час грози дуже небезпечно літати.
Авжеж. Вона б не полетіла під час грози.
Маґне, я розумію, що тобі зараз важко. Але справу закрито.
Усім привіт. Я стою перед заводом «Ютул» в Едді.
Я писала їм про токсичний стік із металозаводу, що позаду мене.
Але вони досі не відповіли.
Відаре Ютул! Можете відповісти на кілька запитань?
Я трохи поспішаю.
Я зібрала зразки води навколо заводу,
і рівень кадмію зашкалює.
Ми відповідаємо всім стандартам.
Це могло отруїти рибу у фйорді?
Ми відповідаємо всім стандартам.
Чому ви не відповідаєте на питання?
У мене зараз зустріч із мером.
Авжеж.
Так. Зачекай-но хвильку.
-Привіт, Турід. -Приїхав на таксі?
Хтось потрощив мою машину.
-У тебе все гаразд? -Так, вибач.
Якийсь гад розбив мені вітрове скло молотом.
Ти могла б розібратися зі страховою?
Просто надішли мені інформацію на електронку.
Добре, зараз надішлю.
Ось, готово. Дякую.
Авжеж, можете взяти зразки…
Просто поставте туди.
Не допоможеш? Там на вулиці ще багато.
Думаю, ти сам упораєшся.
Маґне, це ти розбив молотом скло в машині Відара Ютула?
Лауріц дивився телевізор разом зі мною.
Поставте тут.
Тебе не було.
Я не розбивав машину.
У страховому звіті Відара написано, що він дивився новини о 21:00.
Коли почув, як хтось трощить його машину.
-Це не доводить моєї провини! -Це нічого не доводить!
-Тоді чого ти на мене кричиш? -Чому ти мені брешеш?
Іди в свою кімнату, доки не наважишся розповісти мені правду.
А тоді купиш мені новий молот,
бо він мені потрібен.
ВІДПРАВНИЙ ПУНКТ
Агов.
Хтось дивиться порно, а ти - «Google Earth».
Оригінально.
Тримай.
Мама дала на новий молот.
СЕРЕДНЯ ШКОЛА ЕДДИ
Один, два, три, чотири, п'ять…
54, 55, 56…
540, 541.
Двадцять четверте березня.
Я щойно кинув молот на 541 метр.
Світовий рекорд - 86 метрів.
Хочеш зі мною в сауну?
Ти не дізнаєшся, хто його кинув.
Хтось на тебе сердиться.
Звільнений працівник, ревнивий чоловік
або розлючена жінка.
Такі ж люди, як ми.
Сьогодні в школі були збори.
Через дівчину, що померла.
Усі діти плакали.
усі ці почуття.
І той кремезний хлопець, Сайєр, розпитував шерифа різні речі.
Маґне?
Син Турід?
Ти ж колись до неї не рівно дихав?
Бачив її теперішню? Ось що з ними стає.
Набирають вагу, хворіють, старіють,
а потім умирають.
То був я.
Я вбив ту дівчину.
Ізольду.
Ми домовилися не кривдити дітей.
Вона дещо бачила біля льодовика.
Лід зійшов набагато сильніше, ніж я думав.
Відкрився вхід у тунель.
У мене все під контролем. Це був
нещасний випадок.
Поліція закрила справу. Все буде гаразд.
Але вони не знайшли телефон дівчини,
і ми маємо про це подбати.
Нічого не кажи Фйорові й Саксі.
Чим менше про це хтось знає, тим краще.
Ти точно не просто захопився?
Оскільки ти вже був у горах і шукав жертви?
-Я ніколи не захоплююся. -Ніколи?
«ЮТУЛ ІНДАСТРІЗ»
Ми взаємодіємо з соціальними і культурними аспектами суспільства.
Дослідження соціальних антропологів
майже не обмежені. Одним з…
Ґрі, Маґне, Ізольда.
Ви…
Вибачте.
Хочете перейти до інших груп?
Ми впораємося. Тільки потрібно трохи більше часу.
Можу прийти до тебе вдень і продовжимо.
Чудово.
Дякую, що надіслали опис проблеми.
Тільки дивіться, щоб уся робота не обмежилася тим,
що старі білі чоловіки нищать світ і спричиняють танення льодовиків.
Хіба це не так?
Це твоя?
А, ця. Вона стара. Я в неї, мабуть, уже не влізу.
У нас є чай?
Ґрі прийде.
Точно. Дівчина, від якої він мліє.
Боже мій.
Маґне?
Заспокойся. Ось.
Візьми це.
-Ні. -Дихай.
Я щось придумаю. Тоді ти зможеш розслабитися й бути собою.
Або не зовсім собою.
Давай, відчини двері!
«Соцантропологи спостерігають за розвитком суспільства
в контексті цінностей його населення.
Згодом ми проведемо відповідний соціально-антропологічний аналіз».
Ти не носиш окулярів?
Що?
-Так. Тобто, ні. -Ні?
Ні, раніше носив.
-Ти кумедний. -Це добре?
Так, добре.
-Звідки ти? -З різних місць.
Вибач, але пізнати тебе досить важко.
Як би ти описав себе одним реченням?
Учора я дізнався, що можу кинути молот
на пів кілометра.
Ясно.
Це справді добре, бо дійсно досить далеко.
Мабуть, на сьогодні досить.
Підеш на вечірку?
Ні.
З вас 327 крон.
Еріку.
Це така трагедія.
Якщо я можу щось зробити, скажи.
Іди сюди.
Вибачте.
Подорож героя розпочалася.
Усім привітулі, як вам така погодка?
Учора було 20 градусів тепла, а сьогодні - град,
у моєму саду ревінь дозрів на місяць раніше.
Що в цьому може бути поганого?
АРХІВ ПОГОДИ - ЕДДА
А на хвилі 104,5 чудові весняні мелодії.
Так.
Тебе насправді заводять нетипові речі.
Спочатку знімки планети, тепер прогноз погоди.
Що далі? Сайт податкової інспекції?
Поліція каже, це була блискавка,
але тут написано, що перша блискавка була годиною пізніше.
Так. Але, Маґне…
Тобі не здається, що поліція знає свою справу?
Зі мною щось сталося.
Коли ми приїхали в Едду.
Я можу те, чого не міг раніше.
Читати ти досі не вмієш.
Але можу кинути молот на 541 метр.
Насправді навіть далі.
Коли померла Ізольда, я кинув його на 1,5 км.
Я кинув молот, і він влучив у машину Відара.
Але ніхто не здатен кинути молот на 1,5 кілометри.
Я здатен.
Добре. Годі про це, ходімо разом на вечірку.
А як же Ґрі?
Вона, певно, теж буде там.
-Вона вважає мене диваком. -Але ж ти дійсно дивак.
Ти ж кажеш, що можеш кинути молот на 1,5 кілометри.
ВЕСНЯНА ВЕЧІРКА
Так, авжеж. Привіт, цицьочки. Як ви там?
Знаєш, що вони відповіли б, Оскаре?
-Не знаєш? -Ні.
Вони б сказали: «Привіт, ідіоте».
Але ж ти не можеш…
Так, але…
Маєш чудовий вигляд.
Дякую.
Трохи поправити.
Ось так.
Бачила світлини в групі Ізольди?
Ми з мамою ходили запалити свічку біля меморіалу, дуже розчулилися.
Так, це жахливо.
Овва!
Вітаємо на щорічній весняній вечірці.
Ви всі маєте класний вигляд.
Гарні хлопці й дівчата.
Нас спіткала жахлива трагедія.
Мене зворушує те, як ви підтримуєте одне одного.
Думаю, ви розумієте, що це безалкогольна вечірка.
Перш ніж увімкнути музику й почати танці, пропоную хвилину тиші для Ізольди.
Як можна вшанувати її пам'ять?
Як показати, скільки вона для нас важила?
Коли я думаю про Ізольду,
на думку спадає чудова
й всеосяжна природа, яку вона так любила.
Згадується західна Норвегія.
О, захід
Коли я бачу тебе
Твої чудові гори
Фйорди й вузькі печери
Він…
Крутий вихід, брате.
Це мамина сорочка?
Думаєш, вона в неї ще влізе?
Вибач.
Здається, вона зайнята.
Тоді й він теж зайнятий.
Мені шкода.
Гей! Веселіше!
Маґнусе! Радий тебе бачити.
Я розмовляв із мамою, вона сказала, ти знову щось розпитував.
Залиш це поліції.
Розслабся трохи й радій життю.
Роби як пан Лауріц.
Продовжуй веселитися, а нам із паном Лауріцем треба йти.
Тобі подобаються тільки нудні білявки?
У кожного свої фантазії.
У мене нестримні фантазії.
У вас із братом зовсім мало спільного.
Сподіваюся, що так.
Який він?
Він великий, не вміє читати й не має друзів.
Що тут скажеш?
Що це за музика така?
Не танцюєте, красунчики?
Ні.
П'єте?
Ні-ні! Це фанта.
Авжеж, содова.
А що любить пити пані директорка?
Я б сказала,
що пані директорка любить щось міцніше.
Привіт.
-Пам'ятаєш мене? -Маґне.
-Ти прийшов. -Так.
-Може, хочеш… -Привіт, Маґне!
Новий піджак?
Так.
Розважаєтеся?
Якщо не запросиш її на танець,
це зроблю я.
Тупа вечірка.
Не раджу пити воду.
Не пий воду.
Та замовкни!
Ти що, Ізольда? «Не пий…»
Вибач. Не хотів.
Знаю, ви були близькими друзями.
Моя мама каже, ти почуваєшся винним через це.
Слухай, даремно.
Моя мама - коп зі стажем. Каже, такі речі трапляються.
Ізольда вирішила це зробити.
Хоч і мала багато досвіду,
усе одно полетіла під час грози.
Просто їй не пощастило влетіти в гору.
Добре.
Зачекай. Ти сказав «влетіти в гору»?
Мама каже, під час грози був сильний вітер,
Ізольду, мабуть, кинуло на скелю й убило!
Яку ще скелю? У них весь час змінюються свідчення.
Ви готові відправитися в пекло?
Гаразд.
Давай влаштуємо найкрутішу вечірку!
Ти добре танцюєш.
Веселіше.
Ходімо звідси, влаштуємо свою вечірку.
-Я так не думаю. -Чому?
Знущаєшся?
Що ти прийняв?
Ми йдемо. Ходімо! Влаштуємо свою вечірку.
Отже, відмовилася.
Вітаю. Нам треба поговорити.
ПЕРЕЇЗД
Я почав розбирати її речі.
Поліція знову змінила свідчення.
Спочатку блискавка,
тепер кажуть, то була скеля.
-Параглайдінг небезпечний. -Вони не бачать, як це серйозно.
-Маґне… -Ви не розумієте?
-Ні, я не можу… -Так не чесно.
Що ти робиш?
Завтра її поховають.
А ти просто з'являєшся з цим?
Це був нещасний випадок!
Залиш справу професіоналам.
Ти лише дитина.
Тож не бери на себе забагато.
«Не брати забагато»?
Що ти щойно зробив?
Мабуть, зайди ще на хвильку.
Ти ніби передрав усю мою музику.
-Теж таке слухаєш? -Так!
Добре, до зустрічі.
Клас! Знаєшся на музиці.
Хлопці, їдемо до Андерсів.
Чорт, доведеться їм визначитися!
Хто ще їде?
Ті, хто завжди. Тільки без Ґрі, Сакси й Хільди.
-Вибач, чуваче. -Гаразд.
Мабуть, пішли спати.
Фігово! І прикро для тебе.
Для тебе теж!
А що твій брат?
-Ні, то не зовсім його стихія. -Так.
Ні?
-Сумує через те, що сталося з Ізольдою. -Так.
Усі через неї сумують.
Навіть ті, хто її не знав чи не любив.
Бачили, що з'явилося на фейсбуці?
Нова фішка на фейсбуці:
усі несуть квіти, запалюють свічки
і роблять там селфі.
Хто сумує найбільше - найкращий у місті.
Ось на що це перетворилося. Повна фігня.
Подивіться на це.
Справжнісінький храм!
«Ти завжди будеш у наших серцях.
З любов'ю, "Едда гриль"».
Вона туди навіть ніколи не ходила.
Вона вважала, що вони димом забруднюють повітря.
Ти вже сюди приходив?
Так. З Давідом і Катрін. Але це було не…
-Якого дідька? -Це було не так…
Ти вважав її ідіоткою!
Так, але… Так.
Тепер вона просто мертва ідіотка!
Може, охолонеш?
Де твоя свічка?
Велика свічка з трояндою?
Згаси її.
Приколюєшся?
Згаси її.
Ні.
Я зроблю це за тебе.
Це…
-Це кумедно! -Якого дідька?
Найшаленіша інстарозповідь!
Трясця твоїй матері!
Видали це нахрін!
Видали це.
ВІДАР ЮТУЛ: УСЕ ЗАКОННО
В ЕДДІ В РИБІ ЗНАЙДЕНО РТУТЬ
РЕКОРДНА СПЕКА В ЗАХІДНОМУ РЕГІОНІ
Що як Ізольда мала рацію?
І ми знищуємо світ?
Ти правильно думаєш.
Жахливо бачити, що ми залишимо вам у спадок.
Раніше я теж так думав.
Що змінилося?
Мама Ізі померла.
З нас двох бунтаркою була вона.
Ізольда успадкувала це від неї.
Це її щоденник.
Мені краще в нього не дивитися.
Ти його викинеш?
Думаю, вона має зберегти…
свої секрети.
То ти голодний?
Ні.
Лежати. Доки я не дозволю.
В інстаграмі.
Уже видалили, але я зробила скріншот.
Я про це подбаю.
Чому тобі не подобається Фйор?
Ти питаєш про свого брата?
Просто всі його люблять.
Це не дуже оригінально, розумієш?
Навіть Лауріц від нього в захваті.
Ясно.
А ще…
Не впевнена, що хочу, щоб він був моїм першим.
Твоїм першим?
Але ж ти спала з кимось?
Ти ніби розповідала.
Так. Я про першого зі школи.
А як щодо Маґне?
Ви тепер друзі?
Ні, ми просто в одній групі.
Ти була в нього вдома.
Так.
Але ми просто працювали над завданням, нічого більше.
Він став близьким другом Ізольди.
Ні?
Думаю, так.
Знаєш, що вони робили разом?
Він був там, коли вона померла.
-Ні, вони пішли в гори… -Що вони там робили?
Не знаю.
То було жартівливе відео. Його вже видалили.
Колись нам поклонялися. Пам'ятаєш?
Приносили нам жертви.
Тепер це називається інакше,
але ми й досі відіграємо важливу роль у житті мешканців цього містечка.
Ми тут головні.
Ми вирішуємо, кому жити, а кому вмерти.
І ці так звані маленькі, звичайні люди
погоджуються за це платити.
Але
є речі, яких ми не робимо.
Щоб залишатися собою.
Ти розумієш?
І коли ти, мій нащадок,
мочишся на меморіал одного з дітей міста,
ти мочишся і на мене.
Де ти була?
У туалеті.
Ненавиджу стягуючі колготки.
Маґне, ти бачив Лауріца?
Де Лауріц? Ми спізнюємося.
Лауріце! Можна з тобою поговорити?
Квіти були такі гарні.
Ми що, забули зачинити двері?
Переклад субтитрів: Руслан Поліщук