‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Monștrii haosului. ‎Monștri din miturile scandinave,
‎aliați cu giganții contra zeilor.
‎Cei mai cunoscuți sunt șarpele Midgard, ‎lupul Fenrir și Cerberul.
‎Notă:
‎Nu știu ce s-a întâmplat aseară.
‎Mi-au dat ceva.
‎Ce era în mied?
‎Am pierdut controlul.
‎Ce-am văzut în oglindă?
‎Vidar, nu.
‎Ba da.‎ ‎Consiliu de război.
‎N-ar trebui să fie și război?
‎N-a mai existat ‎unul ca el de o mie de ani.
‎Nici măcar nu știi ce e.
‎Dar știm că poate face lucruri ‎de care oamenii nu-s capabili.
‎Deci e din Lumea Veche.
‎- Crezi că e unul dintre ei? ‎- Imposibil. Au murit toți atunci.
‎Era un câmp de luptă, haos total.
‎De la marea bătălie, ‎n-a mai existat nimeni ca noi.
‎Acum s-au întors.
‎Trebuie să acționăm.
‎Toți sunt cu ochii pe noi.
‎Trebuie să știm cine și ce e ‎înainte să facem ceva.
‎Securea așteaptă să alegi o tabără, Fjor.
‎Ca data trecută.
‎Dacă e de-al nostru?
‎Atunci, ne e cel mai apropiat aliat.
‎Propun să aflăm...
‎înainte de a merge la război.
‎E doar un băiat, Vidar.
‎EPISODUL 4 ‎GINNUNGAGAP
‎Spune-mi. Cum a fost? Cum trăiesc?
‎Frumos.
‎Pe picior mare.
‎E a șasea cea mai bogată familie din țară. ‎Sau a cincea. Ziceau la TV.
‎Vorbim despre cina de ieri. ‎Au fost mulți oaspeți?
‎Doar noi.
‎Deci?
‎Am ieșit la aer.
‎Cum erau îmbrăcați? ‎Foarte elegant sau mai relaxat?
‎De fapt, ea nu e prea relaxată. ‎Dar v-ați simțit bine?
‎Da.
‎Oricum o să afle.
‎M-am pilit puțin ieri.
‎M-am pilit puțin.
‎Ați băut?
‎Da, au servit vin, lichior, șampanie și...
‎Mied.
‎- Mied? Poftim? ‎- Uite, mamă...
‎Sunt mult mai cosmopoliți.
‎Doar pentru că trăiesc în provincie ‎nu înseamnă că nu pot...
‎Magne a băut puțin cam mult.
‎Mied.
‎Mitologie scandinavă.
‎LICEUL DIN EDDA
‎Turid?
‎Avem întâlnire?
‎Da. Ar trebui ‎să avem o întâlnire chiar acum.
‎Voiam doar să știu...
‎L-ați îmbătat pe Magne aseară?
‎- Nu, a reușit și fără ajutorul nostru. ‎- Dar ați servit alcool la cină?
‎Un pahar de vin bun, la masă. Da.
‎Și șampanie. Și tequila?
‎- Nu, asta... ‎- Și mied!
‎Știi că e ilegal ‎să le dai alcool minorilor.
‎Ar putea fi și un lucru bun.
‎I-am inițiat în condiții de siguranță.
‎Sau putem spune ‎că tu te ocupi de educația lui Magne,
‎când eu mă ocup de creșterea lui.
‎- A funcționat de minune până acum. ‎- Serios?
‎Acum câteva săptămâni ‎stăteai în scaunul ăla
‎și-mi spuneai ce prost merge totul.
‎Să fie clar un lucru.
‎Magne e copilul meu și-l cunosc bine. ‎E bun și are inimă mare.
‎N-ar trebui să-l subestimezi.
‎Mi-ai făcut ceva când am venit.
‎Ai purtat-o mereu în tine. ‎Doar ți-am deschis ochii.
‎Ce se întâmplă?
‎M-am văzut în oglindă.
‎Nu arătam ca mine.
‎Arătam ca...
‎Thor?
‎- Dar nu sunt Thor! ‎- Magne.
‎Oamenii s-au temut mereu de întuneric,
‎de forțele violente ale naturii, ‎de nedreptate.
‎Ce ai văzut e o șansă să faci ceva.
‎Și tu decizi ce se întâmplă, ‎prin acțiunile tale.
‎Giganții încă sunt printre noi.
‎Distrug lumea, ‎iar oamenii stau și se uită.
‎Nimeni nu s-a luptat cu ei... încă.
‎Gry.
‎Ce se întâmplă?
‎Ți-am trimis multe mesaje. ‎Nu le-ai primit sau...
‎Ba da, dar m-am gândit ‎că poți trece la următoarea.
‎Hei!
‎Ai stat și te-ai uitat! ‎Când și-au bătut joc de mine.
‎În curând va avea loc ‎excursia tradițională pe munte.
‎Trei zile în natură, cu tot echipamentul.
‎Vom urca pe muntele acesta, ‎care se numește...
‎Ginnungagap.
‎Îmi spune cineva ce înseamnă acest nume?
‎Aicha.
‎Conform vechilor scrieri vikinge,
‎Ginnungagap e locul ‎unde se întâlnesc frigul și căldura.
‎- Unde a fost creată lumea. ‎- Da!
‎Foarte bine.
‎- Și cine a populat Pământul? ‎- O combinație de zei și giganți.
‎Corect, Laurits. ‎Aveai zece dacă ridicai mâna.
‎Zei și giganți, da.
‎Am citit povestea lui Thor, ‎pus la încercare în casa giganților,
‎când i s-a dat să bea mied.
‎Dar cine erau giganții?
‎Hilde.
‎Nu erau un fel de troli? ‎Personajele negative?
‎Nu, asta e o percepție total subiectivă.
‎Multă vreme, ‎giganții au fost considerați zei.
‎Oamenii îi venerau ‎și sacrificau orice pentru ei.
‎Până și animale vii.
‎Până când au fost alungați ‎de cei care-și spuneau „zei”.
‎Da, excelent, Saxa.
‎Dar a fost ceva...
‎sau, mai bine zis, ‎cineva de care giganții se temeau?
‎Au fost cele mai tari melodii ‎ale după-amiezii.
‎Sponsorizate de Jutul Industries.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Aș dori trei cheeseburgeri dubli,
‎unul cu o chiftea în plus, ‎mai multă brânză
‎și mult bacon, o jumătate de pui rotisat,
‎trei porții mari de cartofi pai ‎și trei cola.
‎Deci ca de obicei?
‎Mulțumesc.
‎Bună!
‎Bună! Ce faci?
‎Ei bine...
‎Merg înainte. Presupun.
‎Am auzit că mergeți în excursie.
‎Da, sus pe...
‎Cum va fi pentru tine?
‎Va fi...
‎Eu și Isolde mergeam des acolo ‎când era mică.
‎Am multe amintiri.
‎Aveam locurile noastre secrete, deci...
‎Probabil va fi oribil.
‎- Mergem la mine, să lucrăm? ‎- Da.
‎Magne!
‎Am testat proba de sânge.
‎Aveai dreptate. Sunt două tipuri de sânge.
‎- Sângele din față era al Isoldei. ‎- Și cel de pe glugă?
‎Al unui animal.
‎Mă ajuți să citesc restul?
‎Bună dimineața!
‎Bine, ascultați-mă bine.
‎Începând de azi, avem o elevă nouă.
‎- Această domnișoară drăguță, care... ‎- Iman.
‎Da. Avem un loc liber, fiindcă...
‎Poate o știi pe Aicha.
‎De ce aș ști-o?
‎Mă rog, avem un loc liber acolo,
‎deci așază-te, te rog.
‎- Fata... nouă. ‎- Iman.
‎Da. Iman.
‎Azi vom discuta principalele argumente ‎din lucrările voastre.
‎Ne vom împărți pe grupe.
‎- Gry și Magne, voi sunteți primii. ‎- Bine.
‎Deși Norvegia are ‎tradiții și instituții democratice solide,
‎tot marile întreprinderi ‎și interesele financiare
‎se află la baza societății noastre ‎mai mult decât realizăm.
‎De exemplu, un oraș poate depinde ‎în totalitate de o singură întreprindere,
‎din cauza locurilor de muncă create...
‎Iarăși asta? Dăm vina pe bogați?
‎Știi despre problemele de mediu din Edda, ‎nu-i așa?
‎Dar nu se întâmplă nimic. ‎Nimeni nu face nimic.
‎Deși sunt scurgeri periculoase, ‎îl vedem pe primar dând mâna cu tatăl tău,
‎în broșura de prezentare a orașului.
‎Îmi dați voie, vă rog?
‎Ce spui e oarecum corect.
‎Dar ne pasă doar de progres. ‎Progresul a fost întotdeauna periculos.
‎Cândva ne era frig, ‎așa că am făcut foc. Nu?
‎Sigur, uneori ne-au ars casele, ‎alteori, chiar satele.
‎Dar nu revenim la vremurile fără foc.
‎La fel e și cu mașinile. Sute de oameni ‎mor în trafic în fiecare an.
‎Facem mașini din ce în ce mai sigure. ‎Nu revenim la cal și căruță.
‎Știi că oamenii se îmbolnăvesc?
‎Șomeri distruși umblă pe străzi ‎din cauza voastră, dar nu vă pasă!
‎Sunt conștientă.
‎Au contribuit la progres. ‎Cineva trebuie să conducă schimbarea.
‎Tata zace la pat din cauza voastră!
‎Nici că vă pasă. Și nu primim niciun ban.
‎Deci e vorba de tatăl tău?
‎Să trecem la o altă grupă acum.
‎Aicha, ai putea să...
‎- Da. ‎- Perfect.
‎Bună, Magne!
‎Ți-e foame?
‎Credeam că Gry ți-e prietenă.
‎Tu nu ți-ai apăra familia?
‎Ce faceți? Sunteți gata de excursie?
‎Abia aștept să mă cac într-o groapă ‎și să înot în lacul înghețat.
‎Nu e așa de rece acum.
‎Partenerii de afaceri ai tatei ‎ne dau cel mai bun echipament montan.
‎Veniți pe la noi. ‎Vă dăm și vouă, ca să supraviețuiți.
‎- Totul e nou-nouț? ‎- Da.
‎Veniți după ore și vă rezolv.
‎Venim, cu siguranță.
‎Îmi cumperi, te rog, o apă minerală?
‎Da, sigur.
‎Dar, atunci, ‎îmi cumperi și mie una, bogătano.
‎Înțelegi ce spun?
‎Vorbești Limba Veche?
‎Mai încercăm diseară.
‎- Ești un ursuleț, nu-i așa? Da. ‎- Nu-i așa că e adorabil?
‎- Iubește dulciurile. ‎- Iubești dulciurile?
‎Câți ani are?
‎Nu mai știu. Îl avem de mult.
‎Ăsta e cel mai nou și cel mai bun.
‎Fir-ar!
‎- Și ni-l dați nouă? ‎- Da.
‎Unde e Magne?
‎A zis că nu are nevoie. ‎Avea lucruri mai importante de făcut.
‎E drăguț.
‎Nu știu ce ai vrea să spun, Magne.
‎Ai zis că ai probe noi, dar...
‎Ăsta e sângele Isoldei.
‎Și ăsta...
‎Nu e de om. E de animal.
‎Miroase complet diferit.
‎Nu avea sânge pe jachetă ‎când am urcat pe munte.
‎Poate că Isolde și-a scos jacheta ‎și a pus-o pe jos.
‎- Nu vi se pare ciudat? ‎- Nu.
‎Dar n-ar trebui să facem ceva? ‎Să întrebăm poliția despre sânge?
‎Uită de jachetă!
‎Te rog, Magne.
‎Cum a fost?
‎N-a venit.
‎- Nu ți-am zis eu? ‎- Pune multe întrebări.
‎- Încă cercetează moartea Isoldei. ‎- Trebuia să-l fi ucis demult.
‎Să nu risc nimic.
‎Trăim într-un orășel ‎plin de oameni curioși.
‎- Și doi au murit deja. ‎- N-am face-o aici.
‎Mergeți în excursie pe munte. Vin și eu.
‎Vorbesc cu el și, dacă e nevoie,
‎o facem acolo.
‎Au loc multe accidente ‎în excursii pe munte.
‎Nu facem nimic până nu votăm.
‎Vorbești ca un afurisit de politician.
‎M-am adaptat mereu vremurilor. ‎Încearcă și tu.
‎Zise cea care se îmbăiază în lapte. ‎Tu auzi ce vorbim? Ne pierdem vremea.
‎Azi, toți trebuie ‎să fie al naibii de egali.
‎Bănuiesc că în curând va trebui ‎să-i cer voie nevestei...
‎ca să i-o trag.
‎Ți s-ar potrivi grozav.
‎- Când am bani, îți iau haine noi. ‎- Nu, am găsit în pod tot ce-mi trebuie.
‎- De unde ai furat alea? ‎- Le-am primit de la familia Jutul.
‎- Au prea multe lucruri. ‎- Le poți accepta?
‎Să fim amândoi orgolioși și săraci?
‎- Trebuia să te fi dus și tu. ‎- Nu, nu accept nimic de la oamenii ăia.
‎- Ne vedem acolo. ‎- Pa!
‎Mă bucur să văd din nou rucsacul ăla. ‎A fost al tatălui tău.
‎Am găsit și vechiul sac de dormit ‎și cuțitul său.
‎Ai grijă de tine, da?
‎- Nu uita ce am discutat. Fără accidente. ‎- Știu.
‎- Pa! ‎- Distracție plăcută!
‎Mergi foarte repede, știai?
‎Da?
‎Da.
‎Nu sunt chiar în formă proastă, dar...
‎Ceilalți sunt lenți.
‎Ei sunt?
‎Da, le văd pe Hilde, Dagny, Saxa și Ida.
‎Vezi până acolo? Eu văd niște puncte.
‎Văd mai bine fără ochelari.
‎Bine. Atunci... ‎Ce e chestia aia care zboară?
‎E un uliu.
‎- Și are ceva în ochi. ‎- Da.
‎Un ren mort.
‎Unde?
‎Acolo, jos.
‎- Vrei să ne uităm? ‎- Nu, eu nu mă întorc.
‎- Haide! ‎- Nu, mă duc să caut tabăra.
‎Sigur?
‎Da. Sunt sigură că o pot găsi de aici. ‎Dacă mă rătăcesc, știu că o să mă găsești.
‎Bine, dle Laurits.
‎- Haide, domnule! ‎- Alege pe altcineva.
‎Trebuie s-o alegi pe Jenny.
‎- Alege-o pe Jenny! ‎- Da.
‎Alege-o pe Iman, ca noi doi să...
‎Vreți să jucați „Învârte sticla”?
‎- Nu sunteți cam mari pentru asta? ‎- Hai!
‎Suntem foarte curioși la cine vă gândiți.
‎Cred că știți.
‎Mă gândeam să fac o plimbare, singur.
‎Pa!
‎- E rândul Olei. ‎- Bine.
‎Dar nu așa se face.
‎Magne.
‎Te aleg pe tine.
‎Îți vom pune o întrebare. ‎Să răspunzi sincer.
‎Da.
‎Și aș vrea să știu...
‎adevărul despre ce simți pentru Gry.
‎E cel mai frumos om pe care l-am cunoscut.
‎Ești îndrăgostit de ea?
‎Nu poți spune asta de față cu toți.
‎De ce?
‎Fiindcă devii vulnerabil...
‎și vor folosi asta împotriva ta.
‎- Dar e adevărat. ‎- Magne...
‎Regret dacă te-am făcut să crezi că...
‎Ești un tip ‎care poate interpretează lucrurile...
‎ad litteram. Nu, las-o baltă.
‎E vina mea și-mi cer scuze.
‎Țin la tine și-mi placi mult, dar...
‎nu în felul acela.
‎Și cred că mă îndrăgostesc de Fjor.
‎Ca să știi.
‎Salut, Magne!
‎Ce căutați aici?
‎Nu te întorci, nu?
‎E posibil.
‎L-ați văzut pe Erik?
‎Cred că voia să fie singur. ‎N-a mai fost aici de când s-a întâmplat.
‎Ai putea să mă ajuți cu mâncarea?
‎Lasă rucsacul, hai să vorbim puțin.
‎Haide!
‎Ce miros îmbietor de vânat, nu-i așa?
‎Vrei să încerci?
‎S-o tai în bucăți mici.
‎Ce cauți aici?
‎Voiam să te văd.
‎Ai bătut atâta drum doar ca să mă vezi?
‎- Da. ‎- Poate vreau să fiu singură.
‎Ai putea să pleci, te rog?
‎Știi că îmi placi mult, nu?
‎Chiar îmi placi.
‎Poți avea pe oricine. ‎De ce mă alegi pe mine?
‎Nu e nimeni ca tine.
‎Ești curajoasă ‎și al naibii de încăpățânată.
‎Facem ceva distractiv?
‎Vino!
‎Hai!
‎- Ce facem? ‎- Zburăm cu parapanta.
‎Din vârful muntelui Ginnungagap. ‎E cu două locuri, conduc eu.
‎Am grijă de tine.
‎Ai încredere.
‎Coapsele au cea mai...
‎fragedă carne.
‎Dar, sincer să fiu...
‎prefer inima.
‎Era un ren mort pe drum încoace.
‎Cineva îi smulsese inima.
‎Ai mai făcut asta. ‎Știi să mânuiești cuțitul.
‎Mai ții minte Pământul Vechi?
‎Bătălia.
‎Ultima mare bătălie.
‎Cornurile care chemau la război.
‎Înțelegi Limba Veche?
‎Da...
‎O înțeleg.
‎Nu vei scăpa cu fața curată, ‎pentru ce ai făcut.
‎- Laurits? Ai văzut-o pe Gry? ‎- E cu Fjor.
‎Cu Fjor? Ce caută aici?
‎Nu știu.
‎A luat-o și s-au dus într-acolo.
‎Ziceau că zboară cu parapanta.
‎Sunt sigur că ea a ales.
‎Bine.
‎- Ce faci? ‎- E rucsacul lui Magne.
‎Aveam dreptate. E o amenințare.
‎A găsit renul ‎și Dumnezeu mai știe ce altceva.
‎El e. Barosul care a lovit mașina.
‎Ne vânează încă de la început.
‎Trym!
‎Găsește-l! Devino ce erai cândva ‎și fă ce ți-a fost scris să faci.
‎Omoară-l!
‎Proba de apă.
‎Deci aici era.
‎L-ai ascuns în locul nostru.
‎Ce curioasă ești! Ce mai vrei să știi?
‎De ce ai un buștean pe masa din bucătărie, ‎cu cuțite înfipte în el?
‎N-a fost ideea mea. Știi care e problema?
‎Nu că e înfiorător.
‎Toate lamele sunt murdare, ‎oricât le-ai curăța.
‎- Ai dreptate. ‎- Da, foarte enervant.
‎- Nu m-am gândit. ‎- Nu-mi place.
‎E o idee foarte proastă.
‎A fost ideea lui tata, ‎a vrut să fie creativ.
‎- Dar arată grozav. ‎- Da?
‎Mersi. O să-i spun.
‎Nu trebuia să beau ultimul pahar.
‎Cât e ceasul?
‎Hei...
‎Știu că nu mă placi la fel de mult ‎cum te plac eu.
‎Te voi aștepta, indiferent cât ar dura.
‎Să te duc înapoi?
‎Trym!
‎N-ai voie aici niciodată.
‎Ai înțeles?
‎E foarte important să pricepi asta.
‎Doamne!
‎Ce s-a întâmplat?