JÄRNSAXA: JÄTTINNA OCH TORS ÄLSKARINNA SOM GAV HONOM EN SON.
Säger man så till mig?
Hotar du mig?
Pratar du så med mig?
-Hej. Stör jag? -Nej.
Vet du var Laurits är? Han har inte sovit hemma.
Han sover väl i Jutulheim. Jag vet inte.
Jag undrade… Det är ju vanligt att nån följer bruden till altaret…
Eftersom morfar är död och Laurits inte glädjer sig över bröllopet,
så undrar jag om du kan följa mig till altaret?
Självklart. Ja.
Du är snäll. Tack ska du ha.
-Vill du ha en smoothie? -Ja.
-Kan du stänga dörren? -Ja.
RAGNARÖK
AVSNITT 2 TILLS DÖDEN SKILJER OSS ÅT
EDDAGRILLEN
-Varsågod. -Tack.
Det vanliga. Huset bjuder, såklart.
-Tack. -Varför betalar inte han?
Familjen Jutul är våra vänner.
Jag tror att familjen Jutul vill betala.
Eller hur, Fjor?
-Nej. -Jo. Det går bra.
Nej.
Det går fint.
Nej, nej.
Jag har bara den här.
-Kan jag inte få lov… -Ta den bara.
Behåll växeln.
Det har du förtjänat.
Fjor.
I fortsättningen kan du använda parkeringsplatsen.
Som alla andra.
Och du kan betala för din mat.
Okej?
Okej.
Ha en fin dag.
Ja…
Ja, ja…
Vad är det?
Ja.
Ta den här då!
Det är inte bara du som är hungrig!
Men mamma har maxat kreditkortet, så…
Ursäkta, lillkillen.
Du.
Mamma ska gå och ordna lite mat.
Vi ses sen.
Om vi ser på den moderna staden,
så menar forskarna att det öppna utrymmet är…
Hej, allesammans.
Jag vill bara meddela att ni snart ska få era slutbetyg.
Skolan har haft strömavbrott och serverproblem,
men ni kommer snart att få ett mejl.
Jag hoppas att betygen hamnar i skräpkorgen.
För din del, vore det väl en önskedröm.
Dina betyg har slagit bottenrekord.
Du borde ägna mer tid åt läxorna och mindre på grillen.
Var någonstans var vi?
-Hej, Magne. -Hej.
-Det där var inte okej. -Vad menar du?
Du kanske tror att du kan säga vad du vill till alla.
Du driver med eleverna inför hela klassen.
Den tiden när du kunde göra sånt är förbi.
Ett kast…
Och du är…
Du har rätt. Jag borde inte ha gjort så. Det var ett misstag. Okej?
Var det bara ett misstag?
Var det ett misstag att förgifta vårt dricksvatten?
Var det bara ett misstag det som hände med Isolde?
Eller med Marit?
Vad ska jag göra åt det?
Det rätta.
Du ska be om ursäkt.
Inte till mig.
Hej. Kul att se dig.
-Du har ju inte varit här på månader. -Nej.
Nej.
Hur går det med Morten?
Morten?
Jag vet inte. Vi är inte ihop längre.
-Vad ska du göra med den där? -Det är mat.
Det är för ett matsvinnprojekt.
Eller…
Det finns många människor som inte har så mycket.
För dem kan det vara en festmåltid.
Jaha…
-Tror du det? -Ja, som…
Den här till exempel. Den är väldigt… inte så färsk.
-Nej. -Men…
Här.
Det är inget fel på dem.
-Nej. -Jag menar…
Jag håller med. Det borde inte kastas.
Men nästa gång behöver du inte komma in.
Du kan bara ta soporna när du vill.
-Okej… -Jag menade inte så!
Soporna kan förbli där ute,
men du får gärna komma in.
Ja?
Hejdå.
-Är allt bra? -Ja.
Jag kommer till dig vid sju. Vi kan göra oss i ordning ihop.
-De andra kommer nog vid nio eller tio. -Bra.
-Kan du köpa ut åt mig? -Visst.
Köp lite vin eller nåt.
Fashionably late var för ett par timmar sen.
Jag var nyss tvungen att flytta hemifrån.
Så allt är lite tufft just nu.
Ska du äta upp den där? Annars tar jag gärna den.
Varsågod.
Tack ska du ha.
Jo, Ada…
Jag vill be om ursäkt för det jag sa i klassrummet förut.
Det var inte snällt gjort. Det var ett misstag.
Det gör inget.
Vad var det som hände?
Varför tror jag att du har nåt med det att göra?
Jag har inte gjort nåt.
-Inte? -Nej.
Hej, Magne.
Signy.
-Var inte du på utbytesprogrammet? -Jo.
-Du ser bra ut. -Tack.
Jag behövde en förändring. Du vet vad jag menar.
Det kändes som om jag inte levde upp till mitt potential.
Om man ser på kvartalsresultatet
ser vi att vi har en kapacitetsmarginal på 12 till 15 %.
Har du kommentarer på det?
Nej. Gå bara vidare.
Har du tittat på materialet som jag skickade?
Vi borde titta närmare på den överkapaciteten.
Vidar sa alltid att det är den sista kronan som räknas mest.
Ursäkta att jag stör. Det här är Marianne, vår nya redovisningsassistent.
Hon ska sitta bredvid mig.
-Odd Moland. -Hej, Marianne Hansen.
-Hej. -Marianne Hansen.
-Jag ser fram emot att jobba med dig. -Jaha. Varför det?
Jag har hört så mycket om dig och företaget.
Vad har du hört?
Säkert bara fina saker.
Vänta lite.
Vi måste få veta vad hon har hört.
Visst?
Vet du vad vi producerar här?
Ja. Metall.
-Metall? Det var inte så specifikt. -Och…
Vi producerar grundämnet titan.
Fint. Tack för upplysningen. Tack.
Hur oförberedd får man vara?
Vem är det?
Det är jag, Turid. Laurits mamma.
-Är Magne med dig? -Nej, det är bara jag.
-Hej, hej. -Hej.
Jag ska bara…
Titta!
Wow.
Jag har Laurits väska.
Han gick så fort. Och han är så fåfäng, så jag tänkte…
Allt finns där.
-Vad menar du? -Ger du honom den?
Eller lägger den i hans rum?
Laurits har inget rum här.
-Inte? -Han bor inte här.
Magne sa att han har flyttat hit.
Är Magne här nu? Väntar han i bilen?
Jag menar Laurits, den yngste…
-Ja, ja. -Vet du var han är?
Jag får inte tag i honom. Han har börjat kalla sig Jutul.
Det sårade Magne, så han är lite upprörd.
Jaha.
Magne måste lugna ner sig lite.
Det är bra för dem med en paus från varandra.
Ja.
Jag förstår.
Vet du vad?
Hälsa till Magne. Och säg åt Laurits att han är välkommen när som helst.
-Han ska få ett fint rum. -Jag får inte tag i honom.
-Och vi glädjer oss över bröllopet. -Jag med.
Hälsa Magne och gratulera till de fina betygen.
-Ursäkta? -Fantastiska resultat.
ÖVERSIKT - UTVÄRDERING
UTVÄRDERING
Ris är inte bra för fåglar.
66, 67, 68…
Vi kan göra 75. Det borde räcka.
Laurits är inte på Jutulheim. Han svarar inte i telefonen.
Jag borde inte tjata, men vill gärna veta var han är.
Jag såg honom på skolan idag. Han sover nog hos vänner.
Magne, kan du ringa honom?
Säg åt honom att Ran sa att han är välkommen att bo där.
Nej. Det har jag inte lust med.
Du måste acceptera att han har två familjer.
Hon var snäll. De försöker. Och Ran bad mig att hälsa
och gratulera till dina fina betyg.
Hon är otrolig.
Du kan inte förvänta dig bra betyg.
-Kan du kolla om de har kommit? -Ja.
Herregud, så bra!
Vad står det?
Det är fantastiskt. Fyra i historia!
Bara fyror och femmor.
Erik, så snällt av dig att hjälpa honom!
Bara fina betyg! Grattis!
Tack.
Vad tycker du om betygen?
Du har aldrig fått så höga betyg förut.
Är det dina?
Systemet kanske har gjort fel. Eller…
Du kanske har fått nån annans betyg.
-Kanske. -Det är inte dina betyg, Magne.
Du kanske borde prata med rektorn.
Glöm det.
Jag vill inte det.
Har det nåt med det som hände i aulan att göra?
Vadå? Det med Ran?
Nej.
-Är du rädd för nåt, Magne? -Vad menar du?
Varför går du runt med en stor hammare i ryggsäcken?
Är det nån som du måste försvara dig mot?
-Det är inget farligt. -Jag blir bekymrad.
Det är lugnt.
Du bär runt på hammaren som om den är en bebis.
-Det är inget. -Det är uppenbart att…
Signy! Det är inget.
Det är inte din sak.
Okej.
Inte min sak?
Du kan sova ensam i natt.
Han tar med sig hammaren till skolan. Han hotar mig med den.
Och plötsligt inser jag…
…att alltsammans kan ta slut, såhär.
Fattar du?
Jag har inte känt såhär på över tusen år.
Ja. Du har verkligen mycket känslor.
Och vad är grejen med e-cigaretten?
Inser du att vi kan dö?
Ja. Och därför vill jag bli kvitt honom.
Lås dörren.
Tuff dag?
Jag steg upp halv åtta.
Halv åtta, det är tidigt. Ska vi byta?
Då tar du skiten från Magne också. Han har varit på mig hela dan.
Han hotade mig i skolan idag. Det är för jävligt.
Sluta tycka synd om er själva.
Jag föreslår att ni spelar med.
Var vänliga mot Magne, så är han inte på sin vakt.
Jag spelar med. Jag har gett honom bra betyg.
Alldeles för bra betyg, så hoppas han blir nöjd.
Och jag sa till Turid att Laurits kan bo här.
Allt för att inte trigga Magne.
Bra!
Så…
Du tänker alltså förföra Magne, inte sant?
Du ska locka honom och sen ta hammaren ifrån honom.
-Ja. -Han har på sig hammaren hela tiden.
-Han vaktar den. -Inte när han sover.
-Jag tar en för laget. -Jag förstår.
Du gillar honom.
Är inte planen jävligt tunn?
Jag vet. Men det är vår bästa chans.
Din plan med Laurits och ormen funkar ju inte så bra.
Eller?
Nu ska vi se. En till dig…
Och en till mig.
En till dig.
Och så en till mig.
Vart ska du?
Är det här du håller till?
Jag kan inte bo hos Magne, så…
Jag var inte välkommen hos er heller.
-Vad gör du? -Äter.
Äter? Matar du den med jordnötssmör och bröd?
Det var det enda jag fick tag i.
Jaha. Nu vill jag se hur stor den har blivit. Visa mig.
Han hoppar inte bara upp.
Han är blyg. Han måste lita på…
Du förstår väl att det inte är nåt keldjur?
Det är Midgårdsormen. Den ska anfalla och döda människor.
Du måste träna den.
Träna den? Med människor?
-Är du galen? -Den är skapt för det.
Och vem var det som skapade den?
Hej! Där står du med hammaren.
Ja.
Har det hänt nåt med Signy? Hon såg så upprörd ut.
Det är bara bra. Vad vill du?
Jag har hittat pappas gamla kostym. Farmor har sparat den.
Jag tänkte att du kunde ha den på bröllopet.
Du har samma storlek som pappa nu.
Men den är…
-…rätt sliten. -Nej då.
Det är modernt med vintage!
-Det är hål här. -Jag kan laga det.
Kan vi inte köpa en ny?
Vi har så många utgifter.
Jag tjänar inte så mycket nu som jag gjorde på Jutul.
Men de var ju skyldiga dig pengar!
Det är inte så farligt. Det går bra.
Fast du fick sparken hade du rätt till pengarna!
Det var så länge sen. Jag lagar den här.
Ran?
Jag tittade på Magnes betyg.
-Ja. -Jag förstår inte.
Jag gav honom ingen fyra, utan tvåa.
Och så pratade jag med Ida. Hon gav honom ingen femma.
-Nej. -Så…
-Han har gått igenom mycket. -Jag vet.
Du har också behandlat honom orättvist. Han förtjänar lite medvind.
-Men vi kan ju inte bara… -Erik.
Det är bara en siffra. Okej?
EDDA GYMNASIUM
Jag har lektion.
Ja, allihop.
Alla har sett David Attenboroughs dokumentär om klimatförändringar
och de hemska hoten som de innebär mot vår planet.
Vi börjar genom att fokusera på budskapet
som filmskaparen vill förmedla.
Vi diskuterar gruppvis. Jag har redan utsett några grupper.
Saxa…
…och Magne.
Ni arbetar tillsammans. Ni andra
tar bara personen bredvid,
eller vem ni föredrar.
Kom igen.
Har du hammaren med?
Jag vet att du har den.
Känns det inte helt sjukt att veta att du har den makten?
Jo.
Så varför är du inte rädd som de andra i din familj?
Vem har sagt det?
Jag kanske bara tycker att det är fascinerande.
För att den kan döda?
Nej. För att jag äntligen har hittat nån som är på min nivå.
-Hej. -Hej.
Vi har grupparbete.
Jaha.
Okej…
Jag ville bara säga förlåt för att jag stack igår.
Jag ville inte såra dig.
-Det krävs mer än så. -Okej.
-Vi kanske kan snacka om det senare? -Visst.
Jag har också försökt det.
Att ha förhållanden med människor.
De kan vara ganska hyggliga, fast de är svaga och dödliga.
Men du kan inte förklara för henne hur du känner eller tänker.
Men det vet du.
Jag tror att det stör dig.
-Nej. -Jo, det tror jag.
För hon kan aldrig känna dig.
Inser du hur onaturligt det är?
Tänk om vi älskar varandra?
Det är ju vackert.
Och hon är söt och fin att se på.
Hon är så avslappnat bohemisk.
Men om 60 år när du begraver henne som en gammal rynkig och sjuk käring,
då är du fortfarande en ung, stark och stilig man.
Då kan du ringa mig.
För precis som jag lever du för evigt.
Nej, jag har inte läst den jävla rapporten, Greg.
Ja, men det är inte mitt ansvar.
Nej, det är det inte. Säg åt honom att inte ringa mig hela tiden.
Det finns dokument, det…
Nora, kan du vara snäll och…
Ursäkta. Jag tänkte bara…
Jag tänkte bara duka av.
Kan jag ringa senare?
Få se…
Det där är en hel tårtbit.
Nån var väl inte sugen.
Är du sugen på tårta?
Gillar du tårta?
Brukar du äta tårta som blir över efter möten?
Gör du det?
Ska du ta och äta upp den?
Ta den du.
Ät.
Mums.
Vi måste prata om din ton.
Marianne är helt ny. Ge henne en chans.
-Jag frågade om hon gillade tårta. -Gör inte det.
Om du inte vill ha med hennes fackförening att göra.
De är intresserade av hur manliga chefer behandlar kvinnliga anställda.
Hon har tårar i ögonen. Du fick henne att känna sig tjock.
Så om det är nåt, ta det med mig.
Och låt Marianne vara ifred.
-Okej. -Okej.
Ja?
Har du ett ögonblick?
Är det varsel om nedskärning?
Nej.
Det är privat.
Jag har…
…fått ett akut behov som jag tänkte att du kunde hjälpa mig med.
-Jaha. -Som psykolog.
Ja, jag…
Sätt dig.
Ja…
Jag vet inte var jag ska börja.
Saken är att jag har problem med ett par saker
som jag hoppas att du kan hjälpa mig att fixa.
Inga problem.
-Du har väl tystnadsplikt? -Ja.
Okej.
Jag upplever en enorm dödsångest.
Den kom efter jag blev hotad.
Jaha.
Det var en av eleverna.
Samma som dödade min man.
Han dog inte av hjärtinfarkt. Men jag ville inte blanda in polisen.
Jag försöker hantera det.
Jag ger honom bättre betyg, så att han slutar hota mig och min familj
med sitt livsfarliga vapen som han går runt med.
Jag känner mig även väldigt främmande för mina barn.
Kanske för att de inte är mina egna. Men det får inte resten av världen veta.
Jag vet inte, men…
Jaha.
Var vill du börja?
-Ser du hur alla flyttar på sig för oss? -Inte för mig.
Nedvärdera dig inte.
Folk får respekt för dig när du visar vem du är.
Jag kan inte visa vem jag är här.
Det är helt omöjligt.
Min verklighet är annorlunda mot din.
Din familj är rik och har makt. Jag har ingen makt.
Min mamma jobbar i mataffär
för att ni gav henne sparken.
Gissa vad jag ska ha på bröllopet?
Pappas gamla utslitna kostym.
Så…
Jag vet att vi är skyldiga er nåt.
Jag tyckte att det var hemskt när Fjor gav henne sparken.
Bara så att du vet det.
Låt mig hjälpa dig lite.
-Vad är det? -Mitt firmakort.
Så kan du köpa dig en ny fin kostym.
Kan jag använda det här?
Hej.
-Hej. -Har ni gjort det ni skulle?
Ja.
-Har vi bestämt nåt? -Inte vad jag vet.
-Vi kan väl hitta på nåt. -Okej.
Köp henne nåt också. Som present.
Ha så kul.
-Vad menade hon med det? -Jag vet inte.
Men… Vet du vad du ska ha på dig på lördag?
-Nej, inte än. -Inte?
Vi syr upp ärmarna och längden.
Jag kan hitta en slips till dig som matchar damens klänning.
-Ska jag se om jag hittar en? -Ja, tack.
Jag vet att du tycker att den är fin, men det är inte min stil.
Jag tycker att du är jättefin.
Tvåtusen är mycket för en klänning. Och bara för en gång.
Vi kan hitta nåt lite billigare.
Jag har säkert nåt hemma. Är det inte bättre?
Tror du inte att jag kan betala?
Visst, men…
Tänk om jag vill spendera här?
Vad…
Du bestämmer inte vad jag köper. Vad heter du?
-William. -William.
När är den klar, William?
I morgon efter kl. 12.00.
-Hur vill du betala? -Med kort.
-Varsågod, William. -Tack.
Det var inte snällt.
Ursäkta, men kortet är inte ditt. Det tillhör Saxa Jutul.
Saxa?
Det är okej.
-Gav hon dig kortet? -Ja.
-Så det var det hon menade. -Det är lugnt.
Är det lugnt?
Det är ett firmakort, så jag måste ringa och fråga.
Okej.
Var inte sur. Hon vill bara hjälpa oss.
Hon är skyldig oss en tjänst.
Det är ditt avtal, Magne.
Jag vill inte stå i tacksamhetsskuld till Saxa.
-Är det säkert? -Ja, det står Jutul Industries på kortet.
Det kan inte stämma.
Det står Saxa Jutul.
Okej. Ett ögonblick. Fjor?
En expedit har en kund som vill betala med Saxas firmakort.
Kan du prata med honom?
Ursäkta, det är Fjor Jutul i telefonen.
Han kan inte nå sin syster,
och förstår inte varför du har hennes kort.
-Hallå. -Vad har du gjort med Saxa?
Jag har inte gjort nåt. Hon sa att hon var skyldig oss en tjänst.
För att ni gav mamma sparken.
Men det är du som står i skuld.
Vad menar du?
Du gav henne sparken.
-Vill du ha kläder som kompensation? -Ja.
Ja.
Det är rättvist.
Det känns rätt.
Är det är ett problem, kan jag komma dit.
Nej, det går bra. Får jag prata med expediten.
Okej?
-Vill du inte ha min present? -Inte din, den är från Saxa.
Det här känns konstigt. Du uppför dig helt annorlunda.
Annorlunda?
Jag är trött på att vara en vekling.
Fattar du inte det?
Hör du inte dig själv?
Jag vill inte gräla med dig i en klädaffär.
Och jag förtjänade inte mina betyg heller.
Det var inte det som var problemet.
-Betygen var felaktiga. -Och presenten duger inte heller.
Vad är det som händer?
Signy…
Jag tror att du är svartsjuk på Saxa och mig.
Vem är du just nu?
Vem jag är?
Jag måste hem och tänka. Vi tar en paus.
Marianne?
Jag är skyldig en ursäkt.
Jag har inte varit snäll.
Tack, men det behövs inte. Det är bra.
Nej, det är inte bra.
Det kan inte har varit lätt.
Förlåt.
Vi kanske kan börja om från början?
Det är väldigt snällt av dig. Tack.
Okej.
Kan jag skjutsa dig hem?
Nej då, det kan jag inte ta emot.
Klart att du kan.
Kom med mig. Vi tar en fin väg.
Jag vill visa ett ställe vid fjorden.
-Det är fint. -Okej.
Huset bjuder…
Om du hälsar till din bror.
Fint att vi kunde ses.
Minns du när du tog kniven för att du trodde jag skulle döda dig?
Ja. Jag var rädd för dig då.
Ja, och med all rätt.
Du var bara en liten, rädd, osäker dyslektisk pojke.
Men nu har du förändrats.
Du kan bli vad du vill…
…om du bara tillåter dig.
Och nu respekterar vi varandra.
Vi förstår varandra.
Vet du varför?
Vi är av samma skrot och korn.
Hur kom du in?
Jag är gudarnas kung.
Och dörren stod olåst.
Okej. Vad vill du?
Jag vill veta vad som händer.
Har du börjat umgås med jättar nu?
-Vad pratar du om? -Vad har du i ryggsäcken?
Skit i det du.
Lyssna på mig.
Du har världens mäktigaste vapen.
Men går runt och hotar folk som om det vore en billig fickkniv.
Det var du som sa att jag skulle göra det.
-Och nu är det fel? -Du bekämpar inte det onda.
Hur vet du det? Det är precis det jag gör.
Nej. Du njuter av makten och utpressar folk.
De måste lära sig vem som bestämmer.
Det där…
-Det var hammaren som talade, inte du. -Hammaren talade…
Hammaren har fått makt över dig. Den utnyttjar dig.
Hotar du mig?
Hur vågar du säga så till mig i mitt hem?
Hotar du mig?
Magne…
Hotar du mig?
Var är du?
Du bröt dig in i mitt hem.
Du kan gå nu. Ta upp din jävla krycka.
Ta upp den!
Bra.
De är så jäkla försenade.
Jag har fått ett mejl av Nora. Det står att en av våra nya anställda är död.
Marianne. Hon jobbade på ditt kontor.
Polisen fann hennes styckade kropp.
Fruktansvärt. Herregud.
Hon tyckte inte så bra om sig själv, så det kanske var för det bästa.
Om du har nåt med det att göra, Fjor…
Vad har du gjort?
Ursäkta, kan jag få en…
Hej.
Nej, ursäkta.
Låtsas som om ni inte har sett mig.
Magne är inte här. Han skulle följa mig.
Jag vet inte vad jag ska göra. Ska jag gå in själv?
Jag kan göra det.
Nej, jag gör det.
Kära församling.
Kära Turid och Erik.
Vi har samlats här idag för att fira kärleken
mellan dessa två underbara personer.
Ursäkta att jag är sen, lillebror.
Undertexter: Lena Marie Larsson