КОСМОС І ХАОС: ВІЧНИЙ БІЙ МІЖ ПОРЯДКОМ І ХАОСОМ,
ЩО ВІДБУВАЄТЬСЯ І У ВСЕСВІТІ, І В ЛЮДИНІ.
У РАГНАРОКУ КОСМОС ЗАГИНЕ. АЛЕ ТІЛЬКИ ЩОБ СВІТ ПОЧАВ УСЕ ЗАНОВО.
По одному кроку.
Ось як боги, гіганти й люди йдуть по життю шляхами, які їм судилися.
Але часом цей шлях важко розпізнати, особливо зараз.
Рівновага у світі завжди підтримувалася
у битві між богами й гігантами, добром і злом, ходінні по лезу ножа.
Юний бог грому викував Мйольнір, найпотужнішу зброю світу.
Але пообіцяв своєму брату не користуватися ним.
Тож між двома споконвічними ворогами, богами й гігантами,
було укладено дивне перемир'я.
А найпотужніша зброя світу опинилася на запиленій полиці.
Але ворожість не забулася, аж ніяк.
І потай Маґне старався, хоч і без молота,
продовжити боротьбу проти гігантів.
За правилами сучасного світу він спробував зібрати докази
для судового позову проти «Ютул Індастріз».
Ми вже це пробували!
Ти знайшов отруєні бочки, але гіганти відбулися невеликим штрафом.
Але тоді мова йшла про довкілля. А зараз — про людей.
Ось список тих, хто працював на заводі.
Багато хто з них захворів. Чи помер.
Нам треба один свідок, тоді будуть підстави…
Знаєш, чим ми пожертвували, щоб дістати тобі молот?
Скористаюся ним — мого брата вб'ють.
Це ти сказав, що війна неминуча.
Я йду!
Братство богів розпалося, і, розлючені, вони пішли кожен своєю дорогою.
А гіганти жили, як завжди.
Син ішов по слідах батька,
а горда мати ним захоплювалася.
А ту, що посміла повстати,
тепер зробили рабинею за її зраду.
Перемир'я влаштовувало гігантів.
Вони не поспішали,
бо домовилися з тим, хто діяв за принципом «і вашим, і нашим»,
і хто ростив істоту з однією-єдиною метою:
убити юного бога грому.
Минали місяці, і вони знали, що монстр росте й сильнішає,
і що часу в їхнього ворога стає все менше.
Щоразу, як він знаходив свідка,
ставало ясно, якою владою володіють у місті Ютули.
Маґне сказав, ви колись працювали в «Ютул Індастріз»,
але захворіли і так і не отримали ніякої компенсації?
-Ні, це неправда. -Що?
Вибач, Маґне, але я нічим тобі не допоможу. Я боюся.
Один за одним вони відмовлялися.
Схоже, ми закінчили.
Ніхто не смів іти проти «Ютул Індастріз».
А доки позов Маґне ставав усе слабшим…
бажання в його душі тільки міцнішало.
Бо Мйольнір був не просто інструментом, який Маґне міг відкласти.
Він мав власну волю.
І він кликав власника з темряви.
Поступово
і боги, і гіганти наближалися до неминучої битви.
А тим часом люди ні про що не підозрювали і жили своїм життям,
не знаючи, що загроза у фйорді з кожним днем стає все більшою.
Істота, яку міг здолати лише один.
Але люди давно перестали вірити в таких істот.
Ходімо, дітки. Ми вже йдемо. За мною.
Привіт, маленький.
Якого біса, босе? Світла не стало.
Давно пора.
Їси, так?
Це лише я,
мама.
РАГНАРОК
СЕРІЯ 1 КІНЕЦЬ ВІЙНИ
Ран, ти це чула?
-Грім у горах? -Ні, це був молот.
Це неможливо.
-Ми домовлялися. -За звуком було схоже на молот.
Ти не маєш права говорити.
Слухай. Молот у Маґне.
Він його використав, і в нас велика проблема.
Що ти, в біса, робиш?
Ти знаєш, що наробив?
Ти ж знаєш: моя сім'я вірить у те, що ти мені обіцяв.
Що зі мною буде, коли вони дізнаються, що ти кидався молотом?
Нічого не кажи. Просто ігноруй.
Пролунало громове ревіння.
У половини міста вибило світло. Думаєш, вони тупі?
Я кинув лише раз.
Одного разу досить.
Ти порушив перемир'я.
А розгрібати мені.
Я більше не кидатиму.
Це був останній раз.
Привіт, Лауріце. Привіт, милий.
Напруга така, що її можна різати ножем. Це що, якесь таємне братерство?
Гаразд, тоді…
Тюрід вдягла сукню. І просить вас спуститися.
З позитивним настроєм.
Добре?
Що скажеш, Лауріце? Нормально?
Вона позаду порвана?
Знаю. Я нічого з цим не зроблю, оскільки не стало світла.
Шити я не зможу.
Може… Зашиєш руками? Я хочу допомогти.
Дякую, сину, але це треба шити машинкою.
Промову для Еріка я теж не напишу, бо ноутбук розрядився.
Усе, як на зло.
Ого, яка ти гарна.
Ні, тобі не можна мене бачити! Відвернися.
-Вибач. -Це до невдачі!
-Це до 13 років невдач. -Пробач.
-У мене ноут розрядився. -Ясно.
Тоді працюй старомодно.
Ось так.
У школі дали світло? Можна зашити сукню там?
Хочеш потусуватися з іншими?
У мене мама психує через відсутність світла. Маю щось зробити.
Добре. І що ти плануєш робити?
Не знаю. Щось.
Гаразд.
Ти надто добрий, Маґне.
-Потім поговоримо. -Так.
Щоб усе полагодити, потрібен час.
Я можу зробити десь 60%, але решту треба лагодити на станції Гардафйелет.
Я просто подивитися, що відбувається. У нас удома немає світла.
Зрозуміло, бо це маячня якась.
Ти бачив ту скелю?
То древня порода. Вона б не відпала просто так.
Не хвилюйся, тобі й іншим жебракам скоро відновлять електропостачання.
Як це розуміти?
Світла не стало в бідних районах.
То в Ютулів світло є?
Так, у них завжди всього вдосталь.
Ви їх знаєте?
І от світло з'явилося знову.
Ви працювали в Ютулів?
Може, колись і працювала.
Доки не захворіла.
Маріт?
У списку тих, хто звільнився через хворобу, не було Маріт.
Бувай!
Вотане!
Схоже, я знайшов свідка.
Її не було в списку. Звати Маріт.
Вона працювала на заводі електриком.
Ти так не переможеш. Є лише один спосіб.
Я не можу цього зробити, Вотане. Через Лауріца.
Мушу спробувати так.
Мені треба знати, де вона живе. Гей, Сірі.
Маріт, електрик, Едда.
Нема людей на ім'я Маріт, електрик.
Маріт, Едда, електрик.
Нема людей на ім'я Маріт…
Ви, молодь, надто залежні від телефонів.
Чому б не спробувати ворона?
Він буде на тобі, доки не відбудеш покарання, Саксо.
Як написано.
Я цього не заслужила.
Я не заслужила життя в підвалі. І хочу, щоб мені повернули зброю.
Відар би ніколи цього не допустив.
Ти зрадила власну сім'ю.
Це через тебе викували той молот.
І тепер Маґне його шпурнув.
Радій, що ти не в могилі з Відаром.
На коліна.
Ти була улюбленицею Відара.
Але тепер головний тут я.
До речі.
Він тобі личить.
Від роботи на їхньому заводі я захворіла на рак печінки.
Отримала смертний вирок. У мене випало все волосся.
Я здалася. Навіть відлякала власну дружину.
Але тоді я зробила те, про що раніше й не подумала б.
Я пішла до нумеролога, змінила ім'я й купила кристали.
Пів року по тому я видужала.
Я пообіцяла собі не мститися.
Жити так, ніби кожен мій день — останній.
Бути щасливою і вдячною.
Існує зло,
яке надто довго панувало в цьому місті.
Воно нищить той світ, який ми знаємо.
Тому ми сьогодні прийшли.
Щоб спитати вас, чи хочете ви стати на наш бік
у битві проти зла і знищити його раз і назавжди.
Ви хочете свідчити проти Ютулів?
Розказати все, що знаєте, у суді.
Ні.
Я не хочу мати з ними нічого спільного.
Дякую за розмову.
Це ваша дружина?
Так. Елізабет.
Кохання всього мого життя.
У мене теж була дівчина звідси.
Я був у неї закоханий.
Її батько працював на заводі.
Захворів.
І помер.
Ще в мене була подруга на ім'я Ізольда.
Її вбили.
Шкода було чути про вашу дружину.
Чекайте.
Це наш найкращий результат за п'ять років.
Двадцять два мільярди.
Ще ми домовилися з урядом про вигідні умови оподаткування.
Податок на довкілля буде…
меншим, так би мовити.
Це чудово, але сьогодні мова про Фйора.
Так. Ми склали навчальну програму,
щоб ви могли посісти колишню посаду вашого батька.
Я склав тут короткий опис.
Дякую.
Бізнес-школа Гарварда у поєднанні з корпоративним правом у Кембриджі,
одночасно з поступовим набуттям важливішої посади в компанії.
Майже так само робив Відар, коли перебирав керування на себе.
Аналогічну програму ми можемо організувати й для Сакси.
Ні, дякую. Її це не цікавить.
Гаразд.
Мамо.
Як пишеться «онкологія»?
О-Н-К-О-Л-О-Г-І-Я. Це не надто приємна тема для письма.
Привіт, Лауріце!
Побудьте тут, хлопці. Я маю дещо вам показати.
-Так. -Добре?
Що за секретність?
-Секретність? -У тебе був відкритий ноутбук і папери,
але побачивши мене, ти все сховав.
Я знаю, ти щось задумав. Що?
-Я не торкався молота. -Я питав не про нього.
Чим ви з Вотаном займаєтеся?
Ти про що? Ти за мною стежиш?
Я бачив, як ви з ним ішли від супермаркету з рішучим виглядом.
Може, й варто за тобою стежити?
Я знайшов свідка.
Людину, яка захворіла від роботи в «Ютул».
За моєю спиною.
Хлопці, сходите по фастфуд? Я стомилася від цього шиття.
Що скажете?
Овва.
А ти що скажеш, Лауріце? Я буду без фати!
Коли ти й так солодка булочка, необов'язково бути схожою на торт.
Ні… Просто стільки роботи коту під хвіст.
Тепер я плачу, а сама щойно пофарбувала вії. Фарба змиється.
Дайте мені хвилинку! Вибачте!
Нащо було таке казати? Сказав би, що гарно.
Мені не треба вписуватися в цей вигаданий світ містечка,
де всі всіх хвалять, бо бояться конфліктів.
Оце так ти мене бачиш?
Візьмеш мені чізбургер і картоплю фрі?
Навіть не підеш зі мною?
-Ні. -Чому?
Там працює Єнс. Той, що розбив мені серце.
Добре! Хай так. Я розумію.
-Привіт. -Привіт, Єнсе.
-Що замовиш? -Чотири чізбургери з додатковим…
«ГРИЛЬ ЕДДИ»
-Мушу відповісти. -Звісно.
Привіт, Ґорме.
Привіт, Маґне. Я дивився на вашого свідка. З Маріт у вас є підстави для позову.
-Добре. -Можеш привезти її сюди завтра вранці?
Так, привезу.
-Тоді й складемо план подальших дій. -Добре, бувай.
Мамо?
Я не це мав на увазі.
Мамусю.
Привіт.
Пам'ятаєш, як стояв на колінах і благав мене не вбивати тебе?
Ми домовлялися. Ти обіцяв простежити, щоб Маґне більше ніколи не кидав молот.
Так, але…
То що, в біса, сталося?
Маґне знову шпурнув молот?
Це не…
Пам'ятаєш другу частину нашої угоди?
Змій має вирости таким завбільшки, щоб убити Маґне. Як там справи?
Наш час спливає.
Маленький З дуже виріс. А вчора він зжер качку.
-Качку? -Так.
Колись той змій був таким великим, що охоплював собою світ.
Він міг убити наймогутнішого з богів.
Маґне користується молотом. Що він задумав?
Що це ти робиш?
Готую ланч.
День буде довгий!
Боже, я все проспала!
Ти зробив їм сніданок? Який ти милий!
Я цілу ніч шила. Ти будеш пишатися!
Нам треба рушати. Поїдете зі мною до школи?
Мені треба дещо зробити по дорозі, тому я пішов.
Добре. А ти, Лауріце?
Я теж піду. До зустрічі!
-Гарного дня! -Гарного дня!
Бувай!
Агов?
Маріт?
Вона не могла впасти.
Вона ж електрик.
Ти ніколи не доведеш, що це не був нещасний випадок.
Це Фйор.
Я знаю, що ти зробив.
Чорт!
Ти вбив її.
Кого?
Час помирати, гіганте!
Що тут коїться?
Ти, іди сюди, хутко. Ворушися!
На коліна.
У нас був договір, але ви його порушили.
Ви вбили невинну людину.
-Я гадки не маю, що… -Стули пельку!
Боїшся, Фйоре?
Ти боїшся, Фйоре?
А ти?
Я думав…
Договір розірвано.
Тепер ми покажемо їм, хто головний.
Ми?
Молот.
І я.
То ти погрожуєш моїй сім'ї?
Я теж твоя сім'я.
Ти вирішив, на чиєму боці, так?
Хто сказав Фйору, що в нас є свідок?
…усе заради пригорілої кави. Звареної вдома!
-Привіт! -Привіт, хлопці.
Ви маєте це побачити.
Готова?
ТУТ ЖИВЕ СІМ'Я САЙЄР-ЕЙДСВОЛЛЬ
Ми тепер справжня сім'я.
Гарно, правда? Ручна робота!
Я переїжджаю.
І, до речі, моє прізвище — Сайєр-Ютул.
Переїжджаєш? Лауріце.
Що тут сталося?
-Ти нічого не чула? -Ні.
Приходив Маґне.
Погрожував нам молотом.
Хоче бути головним.
І хто в цьому винен?
Ти це виправиш. Я не якийсь там довбаний раб.
Можливо, є спосіб повернути нам силу.
Але цього ніколи не станеться, доки я в цьому. Чи в цьому.
Фйоре.
Але звідки нам знати, чи можна тобі вірити?
Нізвідки.
А у вас є вибір?
Здуріти можна! Радий вас бачити, народ.
Маґне геть злетів з котушок.
Але, схоже, ви вже знаєте.
Привіт, малий Лауріце. Що ти приніс?
Свої речі.
-Решту можна привезти машиною. -Нащо?
Я переїжджаю до вас.
Ми ж одна сім'я.
Єдиний твій родич у цій сім'ї мертвий.
А твій брат зовсім здурів, тому тут ти не житимеш ніколи.
Привіт.
Матусі сьогодні трохи сумно.
Я кажу це не для того, щоб тиснути на тебе, або щоб ти
думав, що маєш бути зі мною.
Ти дуже милий з матусею.
Знаєш…
Ти — моя єдина справжня сім'я.
Не будь інструментом у Фйора.
Ми з тобою придумаємо власний план.
Відтепер головні ми з тобою.
Ти тільки вір матусі.
Хаос поглинув Едду.
У Маґне вже не було інших богів, які допомагали б.
Вони обрали власний шлях, щоб використовувати свої особливі дари.
Я беру участь у «Райському пляжі»,
бо вірю, що можу перемогти від імені всіх
сильних та незалежних жінок.
Він зробив це знову, пані та панове.
Нова зірка біатлону в Норвегії пройшла відбір у Паралімпійські ігри.
Гаррі Крістенсен! Звідки в нього така сила?
А тим часом розроблялися нові плани
і знову знаходилися старі захоплення.
Звук, з яким я зламав шию тій старій,
те, як обм'якло її тіло…
Я вже давно не почувався настільки живим.
Але не давай цьому контролювати тебе.
Не впадай у залежність.
Ти сильніший за це.
Молот сказав Маґне, що світ належить йому,
і підліток, який колись був невпевненим у собі,
уперше відчув, що його не здолати.
А після такого вже не треба, щоб хтось тобі суперечив.
Чи щоб хтось допомагав.
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова