[kvinne] Ett skritt om gangen.
Slik går både guder, jetter og mennesker deres skjebnebestemte vei gjennom livet.
Men veien kan være vanskelig å se. Og særlig var den det nå.
Fordi balansen i verden, som alltid har vært opprettholdt
av kampen mellom guder og jetter,
det gode og det onde,
balanserte på en knivsegg.
Den unge tordenguden hadde endelig fått smidd Mjølner, verdens mektigste våpen.
Samtidig hadde han lovet broren sin å ikke bruke den.
[nervepirrende musikk]
Dermed var det inngått en selsom våpenhvile
mellom de to gamle arvefiendene: gudene og jettene.
Og verdens mektigste våpen ble etterlatt på en støvete hylle.
Men fiendskapet var på ingen måte glemt.
I det skjulte prøvde Magne, uten hammeren å fortsette kampen mot jettene.
Med den moderne verdens spilleregler forsøkte han å samle bevis til
til en rettssak mot Jutul Industries.
Det har vi jo faen meg prøvd! Du fant tønnene med gift, og jettene kom seg unna.
Ja, men den gangen handlet det om miljøet. Nå handler det om mennesker.
Her har jeg en liste over folk som har jobbet på fabrikken. Mange er syke,
og noen har dødd. Men vi trenger bare et vitne, så har vi en sak.
Er du klar over hva vi har ofret? For at du skulle få den hammeren?
-De dreper broren min om jeg bruker den. -Du sa at krigen var uunngåelig.
[stol skraper]
[Harry] Jeg stikker!
[kvinne] Gudenes fellesskap ble oppløst, og de gikk sinte hver til sitt.
Og hos jettene levde man som man alltid hadde gjort.
Sønn fulgte far, mens den stolte moren så beundrende på.
Og hun som hadde våget å gjøre opprør, var nå blitt bundet til trelldom,
som følge av forræderiet.
Våpenhvilen var ganske beleilig for jettene.
De hadde ikke dårlig tid.
For avtalen var inngått med en som hadde ett bein i hver leir,
en som holdt på å oppfostre et vesen med det formål å drepe den unge tordenguden.
Jettene visste at for hver måned som gikk, vokste uhyret seg større og sterkere,
og at tiden for fienden deres dermed var i ferd med å renne ut.
[kaller]
[ravneskrik]
Hver gang han fant et vitne, ble det klart hvor stor makt Jutul-familien hadde.
Hei. Jeg forstår på Magne her at du har vært tidligere ansatt på Jutul Industries,
men at du ble syk og aldri har fått noen erstatning?
-Nei, det stemmer ikke helt. -Hva?
Beklager, Magne, jeg kan ikke hjelpe. Jeg tør ikke.
[kvinne] Én etter én trakk de seg.
Ja, jeg tror vi gir oss her, jeg.
[kvinne] For ingen turte å gå mot Jutul Industries.
I takt med at Magnes sak ble mer og mer håpløs,
vokste trangen til annen form for handling i ham.
For Mjølner var ikke bare et verktøy han kunne legge fra seg.
Den hadde sin egen vilje. Og den kalte på eieren sin inne fra mørket.
["No Rest for the Wicked" av Klergy spilles]
[kvinne] Steg for steg beveger guder og jetter seg nærmere den uunngåelige kampen.
Imens levde de intetanende menneskene livene sine, uten å vite at
en trussel daglig vokste seg større nede i fjorden. Et vesen bare én kunne beseire.
Men fortidens uhyrer hadde menneskene for lengst sluttet å tro på.
[faretruende musikk]
[barn gråter]
Kom nå, unger. Kom! Nå skal vi… Nå skal vi gå.
Jo, kom, så går vi hjem.
Hei, gullet.
[stønner]
[knaselyd]
[klirring i glass]
[suselyd]
[puster tungt]
Faen heller, sjef. Der gikk strømmen.
Ja, det var på tide.
[skummel musikk]
[Laurits] Spiser du? [ler]
Det er bare meg… Mamma.
[lyder fra dypet]
Ran, hørte du det?
Hva, tordenen i fjellet?
Nei, det var hammeren.
Men det er jo umulig. Vi har en avtale.
Jeg synes også det hørtes ut som hammeren.
Du har ikke talerett.
Hør her. Nå har Magne tatt frem hammeren. Han har brukt den, og vi har et problem.
[faretruende musikk]
Hva faen er det du driver med? Vet du hva du har gjort?
Du vet jo at familien min stoler på det du lovet meg.
Hva tror du kommer til å skje med meg når de oppdager at du har brukt hammeren?
Trenger ikke å si det. La det ligge.
Det kom et gigantisk tordensmell. Strømmen gikk i halve byen.
Faen, tror du de er helt føkkings idioter, eller?
Jeg kastet bare én gang.
Én gang er nok.
Du brøt våpenhvilen.
[faretruende musikk]
Det kommer til å gå ut over meg.
Jeg skal ikke bruke den mer. Siste gang.
Hei, Laurits. Hei, vennen.
Veldig intens stemning her. Har dere et sånt hemmelig broderskap på gang?
[smatter] Ok… Turid har fått på seg kjolen. Så hvis dere vil komme og se?
Med litt positiv energi? Ok?
[fottrinn i trappa]
[mystisk musikk]
[puster tungt] Hva tenker du, Laurits? Er den ok?
Sømmen har gått opp i ryggen, men…
Ja, det vet jeg… men det får jeg ikke reparert så lenge vi ikke har strøm.
Jeg får ikke sydd. [puster tungt]
Men kanskje… det kan sys for hånd? Jeg kan prøve å hjelpe deg, mamma.
Takk, gutten min, men… Det må bli pent, så jeg må gjøre det på maskinen.
Får ikke engang skrevet tale til Erik
fordi pc-en ikke har strøm lenger. Alt går gærent. Det kan ikke verre nå.
Hei, så fin du er, da.
Nei, nei! Du skal ikke se. Du må snu deg!
Å, unnskyld!
Det betyr ulykke! Det er syv års ulykke, eller tretten!
[Erik] Unnskyld!
[utydelig snakking]
-[lærer] Vi venter rettssikkerhet… -PC-en er tom for strøm.
Jaha. Da får du også ta det på gamlemåten. Her.
[summing]
[lærer snakker]
[regn]
Skal vi møte de andre i pausen, eller vil du noe annet?
Tror jeg må stikke til mamma. Hun er så stressa på grunn av de strømgreiene.
Ok. Hva skal du gjøre?
Nei, jeg vet ikke. Et eller annet.
Ok. [ler] Du er altfor snill, Magne.
[ler] Men vi sees, da.
Ja.
[kvinne] Det kommer til å ta litt tid å få fiksa alt dette her. Jeg kan få tatt
cirka 60 prosent, men resten må nok bli styrt via stasjonen på Hardafjellet.
Jeg skulle bare sjekke… hva som skjer. Strømmen har gått hjemme hos meg, så…
Det skjønner jeg godt, for dette henger ikke på greip i det hele tatt.
Så du den steinblokka? Det er gammelt grunnfjell. Det knekker ikke bare av.
Men ta det med ro, du og de andre fattigfolka skal få tilbake strømmen fort.
Hva mener du med det?
Ironisk nok gikk jo strømmen bare i de delene av Edda hvor folk ikke har penger.
Så Jutulheim har ikke mistet strømmen sin?
Ha, nei, nei. De kommer aldri til å mangle noe.
Kjenner du dem, eller?
Da er det lys og glade dager.
Eh… Har du jobbet for Jutul?
Kanskje jobba jeg for dem en gang, ja. Helt til jeg ble syk.
Marit… Marit! Marit? Det er ingen som heter Marit som sluttet på Jutul
på grunn av sykdom.
Ha det!
[pulserende lyd]
[bil starter]
Wotan!
Jeg tror jeg har funnet et vitne. En dame jeg ikke har sett på listen.
Hun heter Marit. Hun jobbet på fabrikken, som elektriker.
Du kan ikke vinne på den måten. Det finnes bare én vei.
Ja, men det kan jeg ikke gjøre, Wotan. På grunn av Laurits.
Jeg må i alle fall prøve sånn. Jeg må finne ut hvor hun bor.
Siri? Marit, elektriker, Edda.
[Siri] Det er ingen som heter Marit Elektriker.
Marit, Edda, elektriker.
[Siri] Det er ingen som heter…
Snille gutten min. Dere har gjort dere altfor avhengig av de mobiltelefonene.
Skulle du ikke heller prøve med en ravn?
[kaller]
[ravneskrik]
[faretruende musikk]
Den får bli på til du er ferdig med straffen din, Saxa.
-Sånn som de gamle lovene sier. -[Saxa sukker frustrert]
Jeg har ikke fortjent dette her. Jeg har ikke fortjent å bo i kjelleren.
Jeg vil ha tilbake våpnene mine. Vidar ville aldri tolerert det.
Du forrådte din egen familie. Du er årsaken til at den hammeren ble lagd.
Og nå har Magne brukt den. Jeg tror du skal være jævlig glad for at du ikke
ligger i den varden sammen med Vidar.
Knel. [hvisker] Knel.
Du var Vidars favoritt. Men nå er det jeg som bestemmer.
Forresten. Det kler deg.
[fugleskrik]
Jeg fikk kreft i leveren av å jobbe på fabrikken deres.
Jeg hadde fått en dødsdom.
Jeg hadde ikke et hår på hodet.
Jeg hadde gitt opp. Selv kona mi skremte jeg bort.
Men… så gjorde jeg noe jeg aldri tidligere i mitt liv hadde trodd på.
Jeg gikk til en numerolog og forandret navnet mitt.
Fylte soverommet med krystaller.
Et halvt år senere så var jeg helt frisk.
Da lovet jeg meg selv at jeg ikke skulle hevne meg.
Men leve livet som om hver dag var den siste.
Være glad og takknemlig.
Eh…
[Wotan kremter]
Det finnes en ondskap som har hjemsøkt denne byen altfor lenge.
[Magne] Som ødelegger verden som vi kjenner den.
[Wotan] Det er derfor vi er her i dag.
Vi vil gjerne spørre deg:
Vil du stille deg ved siden av oss i kampen mot det onde,
og rive det onde opp med rot?
Vi lurer på om du har lyst til å være vitne mot Jutul? Fortelle alt i retten.
Nei.
Jeg vil ikke ha noe som helst med de folkene der å gjøre.
Takk for praten.
[Wotan stønner]
Dette er kona di?
Ja. Elisabeth.
Mitt livs store kjærlighet.
Jeg hadde også en jente herfra.
Som jeg var forelsket i.
Faren hennes jobbet på fabrikken. Han ble syk.
Og døde.
[setter bilde på plass]
Og så hadde jeg en venninne, som het Isolde.
Som ble drept.
Men leit å høre om kona di.
Vent.
[sukker tungt]
[faretruende musikk]
Dette er det beste resultatet vi har levert på fem år. To og tyve milliarder.
Dessuten har vi klart å forhandle fram en gunstig skatteavtale med regjeringen.
Miljøavgiftene vi blir pålagt, de er… ganske så beskjedne,
[Ran] Mmm.
Det er flott, men i dag så skal det jo handle om Fjor.
Ja, det vi har gjort, er at vi har satt sammen
et utdannings- og traineeprogram,
sånn at du etter hvert er klar til å ta over alle rollene som din far hadde.
Ja, jeg har laget en kortfattet beskrivelse her.
[Ran] Hmm.
Takk.
Harvard Business School kombinert med corporate law på Cambridge,
og samtidig vil du gradvis overta større og større deler av ansvaret.
Dette er nesten eksakt det samme opplegget som Vidar hadde da han skulle overta…
Vi kan jo absolutt legge opp et lignende program for Saxa.
Nei takk. Hun er ikke interessert.
[hvisker] Nei.
[puster ut]
Mamma? Staves kreft med én t eller to t-er?
Én t. K-R-E-F-T. Så triste ting du driver og skriver om da.
[Turid] Hei, Laurits!
Kan dere ikke gå? Jeg må vise dere noe.
-Ja. -Ok?
Mmm.
Hva er det som er så hemmelig?
Hemmelig?
Du sitter her med en åpen laptop og masse papirer, og… så fort du ser meg,
så bare pakker du sammen. Jeg vet jo at du har noe på gang, Så… hva?
Har ikke rørt hammeren.
Det var ikke det jeg spurte om. Jeg lurer på hva du og Wotan driver med.
Hva mener du? Har du fulgt etter meg?
Jeg så at dere gikk sammen bort fra Spar. Veldig målrettet.
Kanskje jeg burde fulgt etter?
Vi har funnet et vitne. Som ble syk av å jobbe på Jutul.
[Laurits sukker]
Du har gått bak ryggen min!
[Turid] Gutter! Kan dere dra og hente noe takeaway?
Jeg er utslitt etter all den syingen.
Hva synes dere?
Wow.
[fniser, puster inn]
Du da, Laurits? Jeg tok bort det sløret.
Altså, når du er så søt som du er, mamma, så trenger du ikke å se ut som
en marengs.
[puster inn] Nei… [sukker] Det er bare helt bortkastet all den jobben, da.
Nei, nå begynner jeg å grine, og jeg har permanentfarget øyenvippene mine,
og da kommer de til å bli ødelagt. Jeg må bare ha ett minutt, jeg. [snufs] Unnskyld.
[dør lukkes]
Hvorfor sa du det? Kunne du ikke bare si hun var fin?
Altså, jeg har ikke noe behov for å passe inn i alle andres
småborgerlige dulleverden, hvor vi går rundt og roser hverandre
bare fordi vi livredde for å havne i konflikt.
Er det sånn du ser på meg òg?
[mumler]
[sukker]
Kan du bare ta med en cheeseburger og pommes frites til meg?
Du kan ikke være med selv?
Nei.
Hvorfor?
Jens som jobber der… knuste hjertet mitt, da.
Nei… det er greit. Ok, du trenger ikke å bli med. Jeg tar det.
[skritt] [dør åpnes og lukkes]
["I O U" av The Hi spilles]
-Hei. -[Magne] Hei, Jens.
Hva skal det være?
Kan jeg få fire cheeseburgere med ekstra…
[mobil ringer]
-Unnskyld, jeg må bare ta den her. -Ja, selvfølgelig. [ler nervøst]
Hei, Gorm.
[Gorm] Hei, Magne. Du, jeg har undersøkt det vitnet ditt.
Det ser visst ut som at du har en sak.
Ok?
Kunne du ta med henne hit i morgen tidlig?
Ja, ok, det skal jeg gjøre.
Så kan vi legge en plan.
Ok, ha det.
Ha det, da.
[gråter i dusjen]
[sukker]
Mamma?
Jeg mente det jo ikke sånn.
Morsan!
[sukker tungt]
Hei.
Husker du når du stod på knærne foran meg og tryglet meg om å ikke drepe deg?
[kvelelyder]
Da inngikk vi en avtale, vi, du og jeg,
om at du skulle passe på at Magne aldri brukte hammeren igjen.
Ja.
-[kvalt] Ja, men… [stønner] -Så hva faen skjedde?
[grynter] [stønner]
Har Magne brukt hammeren igjen?
[stønner] [puster panisk] Den kommer ikke… [stønner]
[stønner]
Husker du del to av avtalen vår, Laurits? Det var at ormen skulle vokse seg så stor
at den kunne drepe Magne, sant? Hvordan går det prosjektet?
Jeg føler vi får dårlig tid.
Lille O har allerede blitt mye større, og i går tok den faktisk en and.
En and?
Den ormen var en gang så stor at den strakte seg rundt hele verden,
og så sterk at den kunne drepe selv den mektigste av gudene.
Magne har brukt hammeren Hva er det han holder på med?
[grynter] [puster panisk]
[fuglelyder]
[musikk på radioen]
[plystrer]
Hva… skjer her?
Eh… matpakke.
[fottrinn]
Ja, vi har veldig lang dag.
Herregud, jeg har bare forsovet meg noe helt sånn sinnssykt!
Neimen, har du laget frokost til gutta? Så snill du er, da!
Jeg har sydd hele natten, så dere blir kjempestolte! [ler nervøst]
Ok, nå begynner vi å få dårlig tid. Skal vi ta følge til skolen, gutter?
Jeg må fikse noe på veien, så jeg møter dere senere.
Ok, Laurits?
Eh… Ja… Jeg må stikke, jeg òg. Men… vi ses!
-Ha en fin dag, da! -[Erik] Ok, ha det da, gutter!
Ha det!
[døra lukkes]
[ler] Ja.
[truende musikk]
[banking på døra]
[mann] Hallo?
[banking]
Marit?
[illevarslende musikk]
[sukker tungt]
[Magne] Hun kan ikke ha bare falt.
[puster tungt]
Hun var elektriker.
[buldring]
[høy pipelyd]
[skingrende lyd]
[Wotan] Du vil aldri kunne bevise at det ikke var et uhell.
Det her er Fjor.
[puster tungt og oppjaget]
Jeg vet hva du har gjort.
[Fjor] Hva faen?
[stønner av smerte]
[puster aggressivt]
[stønner, puster tungt]
[puster tungt] Du drepte henne.
[andpusten] Hvem da?
[Ran] Hva skjer her?
Du… kommer hit nå.
[Magne] Kom igjen!
Knel.
Vi hadde en avtale, hadde vi ikke? Men den avtalen har dere brutt.
[puster nervøst]
Ved å drepe et uskyldig menneske.
-Jeg aner ikke hva du… -Hold kjeft!
[puster tungt]
[torden]
[metallisk lyd]
[hvisker] Er du redd, Fjor?
[høy pipelyd]
[puster nervøst]
[puster tungt] Er du redd, Fjor?
[klynker]
Og du…
[snufser og klynker]
[høy pipelyd]
[puster tungt]
[skriker]
[snufser]
[hånler]
[hånler] He-hei!
[dør åpnes]
[dør smeller igjen]
[metallisk lyd]
[pipelyd]
[faretruende musikk]
[puster tungt og innbitt]
-Jeg trodde… -Det finnes ingen avtale lenger.
Nå viser vi bare hvem som bestemmer.
Vi?
Hammeren.
Og meg.
Så du truer familien min?
Jeg er også familien din, Laurits.
Du har alt valgt side, har du ikke?
Hvem fortalte Fjor… at vi hadde funnet en som ville vitne mot dem?
[Magne] Hm.
[metallisk lyd]
[døra åpnes]
-[Erik] …alt for brent kaffe. Hjemmebrygg! -[Turid ler]
-Hei! Dere må se på noe. -Hei, gutter.
-Tror du de er klare? -Hm. [fniser]
[Erik lager en presentasjonslyd]
Nå er vi en ordentlig familie.
[Erik] Men det er fint, da. Håndlaget.
[Turid fniser]
Jeg flytter.
[stol skraper langs gulvet]
Og forresten, så heter jeg Seier Jutul til etternavn.
[faretruende musikk]
Hva da, flytter? Laurits?
[dør lukkes]
Hva har skjedd her?
-Du har ikke hørt noe, eller? -Nei.
Magne har vært her. Han truet oss med hammeren.
-Han vil bestemme alt nå. -Og hvem sin feil er det, egentlig?
Du fikser det her. Jeg er faen ikke noen trell.
Kanskje det finnes en måte å få tilbake makten på.
Men det kommer ikke til å skje så lenge jeg har på denne her. Eller denne.
[hånler]
Fjor.
Og hvordan kan vi vite at vi kan stole på deg?
[smekker med tunga]
Det kan dere ikke.
Men har dere noe valg?
[døra åpnes]
Å, fy faen, nå var det digg å se dere. Magne har jo blitt helt sprø.
Men det ser jeg at dere allerede har oppdaget.
Hei, lille Laurits. Hva er det du har med deg?
Tingene mine. Tenkte vi kunne hente resten med bilen.
-Hvorfor det? -Jeg flytter inn her.
Vi er jo familie.
Den eneste du var i familie med, er død.
Og broren din er fullstendig utilregnelig, så du vil aldri noensinne bo her.
[melankolsk musikk]
[puster tungt]
Hei.
Mamma er litt lei seg i dag. [sukker]
Jeg sier ikke det for å legge noe press på deg, eller for at du skal
føle at du må være sammen med meg, det…
[boblelyd]
[lave hvin]
[lyder fra dypet]
Du er så snill med mammaen din.
[lyder fra dypet]
Vet du at du er faktisk den eneste ordentlige familien jeg har.
[lyder fra dypet]
Og du skal ikke være noe… verktøy for Fjor.
Vi lager vår egen plan.
Fra nå av så er det du og jeg som bestemmer.
[lav buldring]
Bare stol på mamma.
[lyder fra dypet]
[fugleskrik]
[kvinne] Kaos hadde begynt å vise seg i Edda.
Magne hadde ikke lenger andre guder til hjelp.
De gikk sine egne veier, hvor de kunne bruke de spesielle evnene sine.
Jeg har meldt meg på Paradise Beach, fordi jeg er sikker på at jeg kan
vinne på vegne av alle sterke og selvstendige kvinner.
[pling]
[kommentator] Han har gjort det igjen, mine damer og herrer.
Norges nye skiskytterstjerne er kvalifisert til de paralympiske lekene.
Harry Kristensen! Hvor får han alle kreftene fra?
[kvinne] Imens ble nye planer lagt, og gamle lidenskaper gjenoppdaget.
[Fjor] Lyden som kom da jeg brakk nakken på den gamle damen…
Kroppen hennes som ble helt livløs og slapp…
Jeg følte meg mer levende enn på lenge.
[Ran] Men du kan ikke la det styre deg. Du må ikke bli avhengig. Du er bedre enn det.
[kvinne] Hammeren fortalte Magne at verden var hans.
Og den en gang så usikre tenåringen følte seg nå for første gang uovervinnelig.
[fugleskrik]
[torden]
[fugleskrik]
Og da trenger man ikke noen som sier en imot.
Ingen som vil prøve å hjelpe en.
[knirk]
[faretruende musikk]