EN NETFLIX-SERIE
Rosa!
Vi må stoppe Erodius hvis han er der ute!
Vi vet ikke hvor Erodius er eller hvordan vi finner planetbøddelen.
Vi må gjøre noe. Vi må kunne stoppe ham.
Spiller ingen rolle.
Hva? Vi er i verdensrommet for å finne kraftsteiner
og stoppe planetbøddelen.
Det var før.
Før hva?
Før jeg innså at det ikke kan stanses.
Vi kan stanse det.
Vi er De globale heltene, jordas helter.
Fantasijordas mestere.
Det var falskt, Kid.
Kampen med Erodius var ekte, vi vant.
Derfor kastet Fantos oss inn i fantasiriket.
Men vi hadde steinene. Hvordan skal vi vinne uten dem?
Jeg kan ikke tro det. Vil dere gi opp?
Noen av oss prøver å si
at det er bra at vi er trygge.
Alle er ikke det.
Hva med planetene Erodius ødelegger?
Vi kan ikke beseire planetbøddelen,
men vi kan fortsatt hjelpe.
Etter at Erodius ødela Oase, dro jeg tilbake for å se hva jeg kunne redde.
Kanskje du kan gjenåpne kafeen, som del av et tilfluktssted.
Som en permanent oase for alle de overlevende etter Erodius.
Jeg tok imot små flyktninger fra rom sju,
og de bygger et nytt hjem her.
Det kan du også. Alle kan det.
Er dette alt?
Nei, det kan ikke stemme.
REX SIER: ALDRI GI OPP!
Helter finner en måte!
Uansett problem.
Kid har rett. Vi må bare stanse Erodius.
Ved å rive den dumme planetbøddelen fra hverandre!
Rosa!
Carlos! Ramona!
Rosa, mija. Du er våken.
Gracias al cielo.
Godt å se deg, Rosa!
Takk og pris for at du lever!
La familien Flores få et øyeblikk alene.
Nei! Vi slåss!
Sånn skal det låte.
Hvem er med oss?
Kom, mija.
Nei!
Slåss! Nå!
Nei.
Greit, vi pakker. Tilbake til kolonien.
General Staunch, oppdraget?
-Presidenten sendte oss… -For å finne ut
hva de store gjør med Erodius. Vi har svaret.
Med all respekt, sir, tror jeg ikke det.
De reddet oss fra angrepene,
og noen av dem vil kjempe for galaksen.
Mener du barna?
Våkne, Ensign Mainstay. Du hørte dronning Xhan.
De skaper et nytt hjem her, som oss.
Resten av galaksen må passe på seg selv.
Mainstay, kommer du?
Nei.
Så lenge det fortsatt er det minste håp,
-gir jeg ikke opp. -Ikke jeg heller.
Vinia, Mainstay. Dere hørte generalen. Tre av.
Ikke bli for vår skyld, Brake.
Da kommer dere tullinger til å bli drept.
Ok, hun ville ikke ha romjuice, rombjørnen eller romvarmeren,
så hun ser på romtegneserier.
Du trenger ikke å si "rom" til alt.
Ja. Jeg har det bare romgøy.
Det har vært tøffe dager.
Jeg trodde vi mistet henne.
Jeg også, mi amor. Vi kan ikke risikere det.
Kanskje vi kan plante frøene til et nytt liv her?
Åpne en barnehage, dyrke nye blomster.
Vel, romblomster.
Ja.
Vi skal ikke hjelpe Kid og Jo denne gangen.
Enig. Ikke mer slåssing for Flores.
Jeg gjør som jeg vil.
Jeg er en stor jente.
Kid!
Se opp!
Se! Jeg sa det! Den minste store har ikke gitt opp.
Og så?
Skal ett barn,
selv et digert barn, gjøre en forskjell?
Ja, som oss. Ved å prøve.
Kom. Hun forsvinner.
Vi tar henne aldri igjen nå.
Kan dere ikke lage et tunfisk-smørbrød?
Nein. Bare hermetikk.
Det står tunfisk.
Det er ikke engelsk.
Det er auroriansk. "Anud."
Å nei.
Som betyr fisk!
Vel, flott!
Har noen sett Kid?
-Nein. -Niks.
Jepp!
Hvor er han?
Jeg vet ikke.
Du sa du så ham.
I livet, ja, men ikke nå.
Å, Chips.
Takk, karer.
Se opp!
Vi ble nesten drept av tunfisken!
Tunfisk er navnet.
Det er det de store kaller kalver.
Ignorer smørbrødet. Fokus på jenta.
EN KOPP MED MEDFØLELSE.
ET GRAM FORSTÅELSE.
Går det bra, Flo?
Ja da.
Det er…
Det er bare ting.
Bare ting.
Nei, det er mer. Det er minner. Jeg forstår.
Du så hjemmet mitt. Den enes søppel er den andres skatt.
Denne fjæren for eksempel. Fant den da jeg møtte kona mi.
Hun reddet meg. Reddet meg fra en hissig musvåk.
Tinnstjernen tilhørte min eldste sønn.
Vi lekte cowboy og røvere.
Han var røveren, for han stjal hjertet mitt.
Å! Og dette er en lykkeamulett.
Hva gjør den heldig?
Da jeg var liten,
flyttet foreldrene mine oss til et nytt sted.
Jeg hatet det.
Jeg ville bare at alt skulle være som før.
Så en dag stakk jeg av.
Og plutselig ble det mørkt, og jeg gikk meg bort.
Jeg visste ikke hvor jeg var. Eller hvor familien var.
-Hva skulle jeg gjøre? -Hva skjedde?
Jeg så en liten gnist i fjellet.
Jeg klatret for å se hva det var.
Vet du hva jeg fant på toppen av fjellet?
Denne fine krystallgreia.
Den var pen og glitrende.
Jeg plukket den opp og skled,
brakk et bein, fikk infeksjon, og ble veldig syk.
Det tok dagevis. Spiste masse mark.
Men uten lykkeamuletten vet jeg ikke om jeg hadde overlevd.
Jepp! Har brukt den siden.
Hadde du ikke klatret opp i fjellet…
Poenget er at uansett hvor mørkt det er,
må du se etter en liten gnist som viser vei.
-Men den viste ikke… -Se på barna.
Jo og Kid leter etter det glimtet av håp,
selv i de mørkeste tider.
Så sliten.
Hva nå?
Vi…
klatrer.
Hvor er de?
Hva er det nå?
Kid og Jo! Hvor er de?
Kommandosentralen.
Takk.
Jeg liker halskjedet, Beste-G.
Hold fast!
Ikke slipp! Vi klarer det.
Ja!
Gode nyheter. Jeg spurte Xhan. Det er et fluktskip.
Så flott!
-Men det er ødelagt. -Det suger.
Men Beste-G kan fikse det.
Så flott!
Men det er for lite for alle.
Det suger.
Vent nå litt.
Hva om vi fant den 14. steinen?
Den fjortende steinen var bare fantasi.
Vi kan late som vi fant den
og distrahere Fantos med en falsk stein!
Ja! Så mens jeg distraherer ham med steinen,
finner dere de ekte steinene,
og så sier vi: "Husker du oss, Fantos?"
Og Fantos sier: "Å nei! Erke-nemesisen min!"
Og så knuser vi Erodius!
Bang!
Og Fantos ville vært helt trist! Og galaksen ville sagt: "Juhu! Ja!"
"Takk, Kid Cosmic og galaktiske helter. Juhu!"
Ellers ville Fantos bare tatt oss
og dyttet oss inn i fantasiriket.
Eller Fantos kaster oss ut i rommet der Xhan ikke finner oss.
HVIL I FRED GALAKTISKE HELTER
-Jo? -Ok, ny idé.
-Jo? -Vi løser det.
-Jo? -Jeg kommer på noe snart.
Det kommer.
Jo, glem det.
Det nytter ikke. Vi løser det ikke.
Kid, hva gjør du?
Dette føles verre enn roping.
Vi kan ikke vinne.
Nei!
-Rosa? -Vi må slåss!
Nei. Ingen slåssing, Rosa.
Vi slår ikke Erodius uten krefter.
Uten steinene døde vi nesten i verdensrommet.
Vi døde ikke.
Kom igjen, Kid.
Nei, de andre hadde rett. Det er for farlig.
Jeg ofret mitt perfekte liv i fantasiriket,
men jeg ofrer ikke dere.
Problemet er for stort.
Da blir jeg stor og knuser det!
Du kan ikke knuse dette, Rosa.
Du skjønner det ikke. Du er et lite barn.
Jeg er ikke liten!
Jeg tror vi må hvile litt.
Vi snakker mer i morgen.
Jeg forstår ikke.
Vær hilset, den modigste. Kan du forstå oss nå?
Ja!
For Grops skyld, vil du rope oss i hjel?
Unnskyld!
Vær snill.
Unnskyld oss.
Vi har møtt store farer
for å snakke med deg.
Vi har en plan for kampen mot Erodius.
Har vi?
Vi trenger hjelp.
Kan du kjempe ved vår mindre side?
Svar uten hodet!
Ja.
Nina Cosmica!
-Hjelp! Rosa! -Rosa?
-Rosa er borte! -Hva?
-Hva skjedde? -Hvor er hun?
Fluktskipet og tre skip er borte.
Fluktskipet var ødelagt.
Det er det.
Det var det.
Rosa kunne ikke fikset det. Eller?
Det er min feil.
Rosa ville slåss, og jeg sa nei,
hun ble desperat.
Ingen tid. Vi må finne henne.
Carlos og Ramona, soverommet.
Hamburg og Chips, kjøkkenet. Vi tar fellesarealer.
Xhan, bør vi lete utenfor basen?
Himmelen!
Jeg er ikke liten!
Er det…
Kraftsteinene!
Men hvordan?
Jeg ga aldri opp.
Og ikke de små heller.
De fant planetbøddelen med skannere og sånt.
Jeg gravde opp alle steinene.
Vi la dem i fluktskipet,
og dumme, dumme Fantos visste ikke at vi var der.
Bra jobbet, team! Det var utrolig!
General Staunch!
Ensign Mainstay! Du brøt en direkte ordre
og kontaktet den minste store.
Det var Mainstays idé!
Og takk Grop for det.
Dine ulovlige handlinger
gir heltene sjansen til å beseire Erodius,
og galaksen en sjanse til å overleve.
Takk, general.
Takk, kommandør.
Ser du? Du trenger bare en liten gnist.
KID COSMIC OG DEN LILLE GNISTEN
Tekst: Julie Sandsnes