‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- מבצר עות'מאני‬ ‫ג'יורג'יו, ולאכיה -‬
‫- ינואר, 1462 -‬
‫זה נראה כמו שתי יחידות של יניצ'רים.‬ ‫אולי שלוש.‬
‫חמזה ביי, כמה חיילים עות'מאנים‬ ‫נמצאים בג'יורג'יו?‬
‫הסולטן היה צריך להרוג אותך לפני שנים.‬
‫כלב בוגדני!‬
‫לידידנו העות'מאני יש השגות לגביי,‬
‫אבל לפחות אנשיו היו נחמדים דיים‬ ‫לתת לנו את מדיהם המחממים.‬
‫נסיכי, אישאר לצדך עד הסוף,‬
‫אבל ברגע שנחצה את הדנובה,‬ ‫לא תהיה דרך חזרה.‬
‫אתה בטוח שברצונך לעשות זאת?‬
‫בזכות מדינו החדשים,‬ ‫הטורקים יקבלו אותנו בזרועות פתוחות.‬
‫- המבצר העות'מאני בג'יורג'יו -‬
‫בחורף של שנת 1462,‬
‫בקטע מרוחק של נהר הדנובה,‬
‫המוות בא לבקר.‬
‫מי שם?‬
‫פתחו את השער.‬
‫אנו נמלטים מיחידה של שכירי חרב ולאכים!‬
‫פתחו את השער. זו פקודה!‬
‫פתחו את השער.‬
‫הירגו את כולם!‬
‫- איסטנבול‬ ‫4 חודשים לאחר מכן -‬
‫עם התעצמות סכסוך הדמים הממושך‬ ‫בין מהמט הכובש‬
‫ובין ולאד דרקולה,‬
‫השפעות המלחמה הקרבה‬
‫מגיעות עד ללב ליבו של הרמון הסולטן.‬
‫יש לנו אמנית בקרבנו.‬ ‫-הנסיכה מארה.‬
‫מהמט הבטיח שיביא אמנים מפירנצה‬ ‫שילמדו אותי.‬
‫אולי דווקא את תלמדי אותם משהו.‬
‫באתי להיפרד.‬
‫אני עוזבת מחר לחצרו של מתיאס קורבינוס.‬
‫שמעתי שהמלך ההונגרי חלקלק‬ ‫ממש כמו אביו המנוח,‬
‫אבל ללא האומץ שאביו הפגין בשדה הקרב.‬
‫בקרוב נגלה אם הוא נועז מספיק‬ ‫לצאת למלחמה נגד מהמט.‬
‫אבל ישנו עניין נוסף.‬
‫בהיעדרי, אבקש שתשמרי את זה‬ ‫תחת הכרית שלך כשתישני.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫ולאד דרקולה חי בארמון הקיסרי במשך שנים.‬
‫ייתכן שיש לו כאן חברים‬ ‫שעלולים להוות לך סכנה.‬
‫אבל אני…‬ ‫-יום אחד תהיי המלכה האם,‬
‫האישה החזקה ביותר באימפריה.‬
‫אני בטוחה שאויבינו‬ ‫לא נתקלו מעולם במישהי כמוך.‬
‫היי חזקה, גולבהר היקרה,‬
‫ועמדי על המשמר.‬
‫- בולגריה‬ ‫מאי, 1462 -‬
‫במרחק 550 ק"מ צפונה משם,‬
‫צבאו העצום של הסולטן מהמט השני‬ ‫ממשיך לצעוד לעבר ולאכיה,‬
‫היכן שהוא מוצא עצמו מוקף בקטל‬
‫מהפשיטה הקודמת‬ ‫של ולאד דרקולה לאורך הדנובה.‬
‫אך הם לא רואים כל סימן למצביא הנעדר,‬ ‫חמזה ביי.‬
‫מסרו של "המשפד" לחבר ילדותו‬
‫כתוב בדמם של אלפי קורבנות:‬ ‫"בוא תתפוס אותי."‬
‫זלזול שכזה היה משהו‬
‫ששליט כגון מהמט השני‬ ‫לא יכול היה לעבור עליו בשתיקה.‬
‫כי בעולם הזה, המוניטין הוא הכול.‬
‫אז מהנקודה הזו והלאה, העימות בין‬ ‫מהמט לוולאד הופך להיות אישי למדי.‬
‫מה שוולאד דרקולה היה צריך לעשות‬ ‫לגבי מהמט היה לחפש הסכם שלום מוגבל.‬
‫אולי הפחתה במס המחווה.‬
‫אבל הבעיה עם ולאד דרקולה היא‬ ‫שהכול אצלו הוא דו קרב.‬
‫ייתכן, שוב, שזה נובע מנעוריו,‬
‫הילדות הקשוחה שלו, הרעיון שאסור לו לוותר.‬
‫שתמיד מדובר באחד נגד השני,‬
‫שחור ולבן.‬
‫- סבישטוב, בולגריה -‬
‫ולאד טבח באומללים הללו‬
‫כדי להרשים את אדוניו בבודה ובוותיקן,‬
‫וכדי לגרום לי לצאת.‬
‫לא הייתי מסוגל לעשות זאת.‬
‫לכן תהיה שליט טוב יותר מוולאד.‬
‫ועדיין, מהמוט פאשה אינו בוטח בי.‬
‫לא פשוט לזכות באמונו של מהמוט פאשה.‬
‫זו אחת הסיבות שבחרתי בו‬ ‫לתפקיד הווזיר הגדול.‬
‫אבל האם לא הייתי חבר ויועץ נאמן?‬
‫כן, אבל לרוע מזלך, שם משפחתך זהה‬
‫לשם האדם שכל חייל בצבא הזה הגיע להרוג.‬
‫הדנובה היתה אמורה להוות גשר‬ ‫בין הממלכות שלנו, לא חומה.‬
‫- הים האגאי‬ ‫19 שנים קודם לכן -‬
‫אין בושה במקום שני, ולאד.‬
‫ניצחתי.‬
‫מהמט, רימית!‬
‫לא, ניצחתי.‬
‫אתה מתגעגע לוולאכיה?‬
‫יותר מהכול.‬
‫אבל יש לך חיים כאן עכשיו.‬
‫אלה לא החיים שלי. אלה החיים שלך.‬
‫יום אחד, העולם יהיה שלנו, ולאד אחי.‬
‫הקרבות שלך יהיו הקרבות שלי.‬
‫"האש היא בוחנת הזהב, ואויבת הידידות."‬
‫ולאד, שגדל בחצר המלכות הזה,‬ ‫פגש במהמט הצעיר, שיגדל להיות מהמט השני,‬
‫כי הנסיכים בחצר העות'מאנית גדלו…‬
‫- מיכאי-פלורין חסאן‬ ‫היסטוריון של ימה"ב -‬
‫לצד היורשים לכס העות'מאני.‬
‫והם גדלו יחד כאחים לנשק.‬
‫ניתן לתהות האם במהלך הפלישה הזו‬
‫שני הגברים נזכרו בילדותם וחשבו על כך.‬
‫- ד"ר מייקל טלבוט‬ ‫פרופסור להיסטוריה עות'מאנית -‬
‫אולי הם התלוצצו יחד או נלחמו יחד‬ ‫בארמון באדירנה.‬
‫"יום אחד, כשאהיה הסולטן, ארדוף אחריך."‬
‫"יום אחד, כשאהיה הנסיך, אני ארדוף אחריך."‬
‫הנסיך, הכוחות מוכנים.‬
‫- טרגובישטה‬ ‫בירת ולאכיה -‬
‫נפגוש בחייליו של גאלש מחוץ לעיר.‬
‫יפה. ומה לגבי צבא הסולטן?‬
‫אנחנו כבר רואים אותו?‬
‫הם עדיין דרומית לדנובה, צועדים צפונה.‬
‫100,000 חיילים לפחות,‬
‫ו-100 תותחים.‬
‫הוא הביא הנה את עוצמת האימפריה כולה.‬
‫עכשיו הוא מתייחס אליי ברצינות.‬
‫שהמרגלים שלנו ידווחו מדי שעה.‬
‫אנו חייבים לגלות היכן הם יחצו‬ ‫ולהכות בהם כשהם חשופים.‬
‫כן, הנסיך.‬
‫לאחר שנים של איומים והתגרויות,‬
‫בעלי הברית שהפכו אויבים‬ ‫יעמדו סוף סוף זה מול זה‬
‫בקרב על גדות נהר הדנובה.‬
‫כל אחד מהם נחוש להשמיד את השני.‬
‫מהמט סוף סוף בא אליי.‬
‫הוא מזלזל בך.‬ ‫-לא.‬
‫הוא עדיין רואה בי אסיר שלו,‬
‫אבל ברגע שההונגרים יצטרפו אלינו,‬
‫מהמט הוא זה שיירד על ברכיו,‬
‫ויתחנן לרחמים.‬
‫אם אפול בקרב… תקשיבי לי.‬
‫אם אפול בקרב, הטורקים יגיעו אלייך.‬
‫לא.‬
‫אשליך את עצמי לארג'ש,‬ ‫ואתן לדגים לאכול את בשרי‬
‫לפני שאהיה שפחתו של הסולטן.‬
‫הגופות היחידות בנהר יהיו של מהמט וצבאו.‬
‫ולאד דרקולה יוצא לנהר הדנובה,‬
‫מרחק 180 ק"מ דרומה,‬
‫שם הוא יגן על גבולות ולאכיה.‬
‫צבאו כולל את שומרי ראשו האישיים,‬
‫בויארים נאמנים, ושכירי חרב.‬
‫מספרם פחות מ-30,000,‬
‫אבל לוולאד יש היתרון של לחימה בשטח ביתי‬
‫נגד אויב שהוא מכיר‬ ‫כמעט כמו שהוא מכיר את עצמו.‬
‫כשהוא היה ילד בחצר העות'מאנית,‬
‫הוא למד הרבה על העות'מאנים.‬ ‫הוא ידע עליהם הכול.‬
‫הוא ידע איך הם חושבים,‬ ‫הוא ידע איך הצבאות שלהם נאספים,‬
‫איך הם נלחמים,‬ ‫ואולי זה הניע אותו לפתוח נגדם במלחמה,‬
‫אבל הוא ידע מה מצפה לו,‬ ‫והוא ידע שהצבא הזה יהיה עצום.‬
‫בעוד הפלישה לוולאכיה קרבה ובאה,‬
‫האתגר של מהמט השני הוא כעת כיצד להעביר‬ ‫100,000 חיילים, 100 תותחים,‬
‫ואלפי סוסים על פני מימי הדנובה המסוכנים,‬
‫היכן שוולאד דרקולה השמיד‬ ‫את רוב נקודות העגינה, וצבאו ממתין.‬
‫ולאד ידע מתי הכוח העיקרי בצבא‬ ‫יחצה את הדנובה ויגיע לארצו,‬
‫כי הוא היה מוכשר מאוד בתור מפקד צבאי.‬
‫הוא ידע איך להילחם.‬
‫זה התגלה כסיוט לוגיסטי.‬
‫כשחוצים נהר כמו הדנובה,‬
‫זו משימה קשה מאוד,‬ ‫להעביר את כל הכוחות האלה לצד השני.‬
‫וגם, הכי חשוב, זה פוגע ביכולת התמרון.‬
‫איך חוצים את הדנובה?‬
‫הנהר מתרחב ונעשה קשה יותר לחצייה,‬
‫בעיקר בקטע הזה שלו.‬
‫ישנה גם הבעיה שבגדות הצפוניות,‬
‫ישנם ביצורים.‬
‫אז מה שהצבא העות'מאני צריך לעשות‬ ‫זה לתכנן משימה ימית‬
‫שתבטיח את מעבר החיילים בעזרת סירות.‬
‫אז מהמט ומפקדי צבאו צריכים כעת‬
‫למצוא את המקום המתאים לאורך הנהר,‬
‫ובו בזמן לתכנן את המסלול שלהם‬ ‫לעבר הבירה הוולאכית.‬
‫- מזרחית לניקופוליס, בולגריה -‬
‫אם כך, בוגדן ביי.‬
‫מהמוט פאשה אומר לי שתוכל לעזור לנו בכך‬
‫שתספק לי 70 סירות ומעבר בטוח לצד השני.‬
‫כן, הסולטן, אעזור לכם בשמחה.‬
‫בתנאי שתשלם לי…‬
‫אלף דוקאטים.‬
‫מראש.‬
‫אתה דייג או שודד דרכים?‬
‫מהמוט פאשה, משפחתי חיה‬ ‫על גדות הנהר הזה כבר 200 שנה.‬
‫איש לא מכיר אותו טוב ממני.‬
‫חמש מאות עכשיו, ו-500 כשנחצה.‬
‫עשינו עסק.‬
‫אם תבגוד בי, בוגדן ביי, אסיר את ראשך.‬
‫הסולטן, אם לא אבוא הביתה עם אלף דוקאטים,‬
‫אשתי תסיר את ראשי.‬
‫- בודה, הונגריה‬ ‫ארמון המלך מתיאס קורבינוס -‬
‫בעוד מהמט מתכונן לחצות לתוך ולאכיה,‬
‫הוא שולח את אימו החורגת לבודה‬ ‫כדי לברר את כוונותיו האמיתיות‬
‫של המלך ההונגרי מתיאס קורבינוס,‬
‫שחבר לכאורה לוולאד דרקולה במלחמה הקרבה.‬
‫לא לעיתים קרובות זוכה אני לפגוש‬ ‫בנסיכה בשליחות דיפלומטית,‬
‫שלא לדבר על אימו החורגת של גדול הטורקים.‬
‫אני מעדיפה "אמא".‬
‫למהמט יש נשקים שונים באמתחתו.‬
‫ובכן…‬
‫מתפלל אני שפנינו עדיין לא למלחמה.‬
‫אבי אמנם ניצח את כוחות הסולטן בבלגרד,‬
‫איש כאן אינו להוט להיכנס לעימות נוסף.‬
‫מלחשים על כך שהאפיפיור שילם לך‬
‫שתנהיג מסע צלב נגד הסולטן,‬
‫ושוולאד דרקולה יעמוד בראש הצבא.‬
‫אם שמועה זו נכונה, מהמט יצטער מאוד.‬
‫מדובר יהיה בהכרזת מלחמה.‬
‫השמועות ששמעת על כך שאנו מעודדים‬ ‫את הרפתקאותיו של דרקולה הן בדיוק כאלה.‬
‫שמועות.‬
‫מהמט רואה בעימות עניין משפחתי‬ ‫שיש ליישב בין שניהם.‬
‫אין לי שום רצון להתערב בסכסוך בין אחים.‬
‫עדיין, זה ודאי מכאיב לסולטן.‬
‫הם היו קרובים מאוד כילדים, וכעת הם יריבים.‬
‫"יריבים"?‬
‫ולאד הוא נסיך נואש,‬
‫שמתקשה לשלוט במדינת חסות.‬
‫מהמט ישלוט יום אחד בעולם.‬
‫מהמט כיבד מאוד את אימו החורגת…‬
‫- ד"ר גונהאן בורקצ'י‬ ‫היסטוריון -‬
‫והשתמש בה בתור דיפלומטית,‬ ‫כי עלינו תמיד לזכור‬
‫שמארה ברנקוביץ'‬ ‫באה מרקע קיסרי מלכותי אמיתי.‬
‫מעמדה בחצר המלכות מעולם לא פחת.‬
‫להפך, היא היוותה מתווכת פוליטית חשובה.‬
‫רוצה לשמוע משהו מוזר לגבי הכיבוש?‬
‫אחרי כל הלחימה, כשהעיר נפלה,‬
‫הם מעולם לא מצאו את גופת הקיסר קונסטנטין.‬
‫רק את נעלי הבית הסגולות שלו.‬
‫אימפריה בת 2,000 שנה התפוגגה,‬
‫פשוט כך.‬
‫שאלוהים יהיה עמך.‬
‫בעוד שעון הפלישה לוולאכיה מתקתק,‬
‫מהמט וצבאו הגיעו לנמל ניקופוליס האגדי‬ ‫בתחילת יוני 1462.‬
‫- 3 ק"מ במורד הנהר מניקופוליס -‬
‫הנסיך ראדו, מה אתה עושה?‬
‫יש שם קרחת יער. מקום מושלם לעגינה.‬
‫ממש שם.‬
‫הנסיך. בבקשה, תן לי לבוא עמך.‬
‫לא. תדאג שלא יראו אותך עד שובי הלילה.‬
‫- הארמון הקיסרי העות'מאני‬ ‫איסטנבול -‬
‫בינתיים, בבירה העות'מאנית,‬
‫השם ולאד דרקולה‬ ‫מהדהד במסדרונות הארמון,‬
‫בשעה ששמועות על מרגליו ומתנקשיו‬ ‫מגיעות להרמון הקיסרי.‬
‫מי את?‬
‫אני אלנה.‬
‫סלחי לי, סולטנה, הבאתי מצעים נקיים.‬
‫היכן פטמה?‬
‫פטמה חלתה,‬
‫אז אני מחליפה אותה רק היום.‬
‫לא אזדקק למצעים.‬
‫זה הכול, אלנה.‬
‫כן, גברתי.‬
‫אפשרי שלוולאד היו מרגלים בארמון העות'מאני,‬
‫עוד מתקופת היותו בן ערובה.‬
‫בואו לא נשכח שבחצר העות'מאנית‬ ‫לא היו רק עות'מאנים או טורקים.‬
‫היו בה אנשים מכל רחבי האימפריה,‬
‫או אפילו מחוץ לאימפריה.‬
‫- סנם אוגור‬ ‫מדריכת טיולים ומשפטנית -‬
‫כשקיים כוח, ישנם אלו שינסו לנצל אותו.‬
‫היו נשים שנענשו‬
‫בעונש מוות כי ריגלו בהרמון.‬
‫שש מאות ק"מ צפונית לשם,‬ ‫בצד הוולאכי של הדנובה,‬
‫ולאד דרקולה מכין את צבאו‬ ‫לפלישה העות'מאנית.‬
‫נסיכי, הסייר הגיע.‬
‫נסיכי, אני מביא לך את ראשיהם‬ ‫של עות'מאנים שנפלו למארב שלנו.‬
‫נעץ אותם על יתדות‬ ‫והצב אותם לאורך גדת הנהר.‬
‫אני רוצה שמהמט יראה פנים מוכרות.‬
‫יש חדשות?‬
‫צבאו של הסולטן נמצא שוב בתנועה,‬ ‫לעבר ניקופוליס.‬
‫הצבא כולו?‬
‫זו יכולה להיות הסחת דעת.‬
‫תשאיר את הכוח העיקרי בניקופוליס‬
‫ופרוס את שאר היחידות‬ ‫לאורך הגדה הצפונית של הנהר.‬
‫אני כבר מחכה לראות‬ ‫את הסולטן מתחנן על חייו!‬
‫אשמח להרוג אותו למענך!‬
‫נלחמת פעם נגד מהמט?‬
‫לא, נסיכי.‬
‫מהמט לא מרפה.‬
‫כשהוא יבוא אחריך, אתה תתחנן למות,‬
‫רק כדי שהסבל ייפסק!‬
‫הבסתו תדרוש מאיתנו את כל מה שיש לנו,‬
‫בנוסף לרצון האל!‬
‫לעולם לא אשוב להיות אסירו של מהמט.‬
‫עזבו אותי! אני נסיך!‬
‫שמסי פאשה! לאן אתה לוקח אותם?‬
‫- הארמון הקיסרי באדירנה‬ ‫18 שנים קודם לכן -‬
‫שמסי פאשה, לאן אתה לוקח אותם?‬
‫זה לא עניינך, הנסיך מהמט.‬
‫תחזור לישון!‬ ‫-מהמט! תעצור אותם!‬
‫עזבו אותי!‬
‫תורידו ממני את הידיים!‬
‫עזבו אותי!‬
‫אתה נמצא בחצר הסולטן. תשתלט על עצמך.‬
‫עזבו אותי!‬
‫די!‬
‫אביכם בגד בשבועה שבה נשבע בחייכם‬ ‫כאן בחצר המלכות הזה.‬
‫הוא הצטרף להונגרים‬ ‫ומתקומם כעת נגדי בווארנה.‬
‫הנסיך ולאד!‬
‫הנסיך ראדו.‬
‫אתם תוצאו להורג.‬
‫הרוג אותי אם אתה חייב, הסולטן,‬
‫אבל בבקשה, חוס על אחי.‬
‫אז עדיין נותר מעט כבוד בבית דרקולשט, אה?‬
‫שמסי פאשה מספר לי שאתה יהיר ועיקש…‬
‫אבל שאתה כבר מראה יכולת מרשימה‬ ‫בשימוש בחרב.‬
‫אז מה אעשה איתך?‬
‫מחיר החמלה שלי הוא נאמנות.‬
‫אתם תהפכו למשרתי החצר העות'מאנית‬ ‫לכל חייכם.‬
‫כשתיקראו לדגל…‬
‫תרימו את חרבכם כנגד אויבינו.‬
‫כעת הישבעו לי,‬
‫ואחוס על חייכם.‬
‫אני נשבע, הסולטן.‬
‫ואתה, ולאד?‬
‫תישבע, ולאד! בבקשה!‬
‫בחר בקפידה את מילותיך הבאות, ילד.‬
‫נאמנותי נתונה לך, הסולטן.‬
‫מה קרה?‬
‫אבי…‬
‫נטש אותנו.‬
‫אנחנו משפחה כעת.‬
‫אנחנו אחים.‬
‫לא, אני אסירך.‬
‫5ולאד השני נוטש למעשה‬ ‫את שני הבנים ושוכח מהם לגמרי.‬
‫הבעיה של ולאד דרקולה בכל זה‬
‫היא שהוא מתחיל לא לבטוח באף אחד.‬
‫העות'מאנים לא הרגו את ולאד ואחיו ראדו,‬
‫כי הם האמינו שהם יביאו יותר תועלת‬ ‫אם יישארו בחיים.‬
‫אם העות'מאנים ירצו להעלות‬ ‫מישהו אחר לשלטון,‬
‫ויש להם שני מועמדים מתחת לאף,‬ ‫למה להרוג אותם?‬
‫הם אנשים מחושבים מאוד.‬
‫הם משחקים במשחק הזה כבר זמן רב.‬
‫- 3 ק"מ במורד הנהר מניקופוליס‬ ‫ההווה -‬
‫- 4 ביוני 1462 -‬
‫צבאותיו של ולאד חונים היכן שהוא ביערות,‬ ‫קרוב לכאן.‬
‫3,000, 4,000 חיילים,‬ ‫עם עוד כמה אלפים שפרוסים לאורך הנהר.‬
‫הם לא גדולים במספריהם, אבל הם מסוכנים.‬
‫אותתנו להם שנחצה כאן,‬
‫היכן שהמים רדודים יותר והנהר נעשה צר.‬
‫הם יצפו לנו שם, וימתינו לנו,‬
‫אבל אנחנו למעשה ננחת כאן‬ ‫עם 5,000 יניצ'רים וארטילריה‬
‫בתור גל התקיפה הראשון,‬ ‫בפיקוד מהמוט פאשה.‬
‫מהמוט פאשה הגיע משורות היניצ'רים,‬
‫והוא מישהו שמהמט סומך עליו מאוד.‬
‫הוא מצביא מצליח מאוד.‬
‫מהמוט פאשה היה גם‬ ‫איש צבא ומפקד מוכשר מאוד.‬
‫ומאין לך שהמקום הזה בטוח?‬
‫עליתי שם לחוף אתמול.‬
‫גדת הנהר שטוחה ומלאה בעשב גבוה,‬
‫שיספק לנו מחסה בזמן שנכין את התותחים.‬
‫לא ראיתי שום סימן לאנשיו של ולאד.‬
‫יש לנו 70 דוברות להובלת החיילים.‬
‫תחילה, מהמוט פאשה והיניצ'רים,‬ ‫עם מחצית מהתותחים,‬
‫ואז הדוברות יחזרו‬ ‫כדי לקחת את שאר החיילים והתותחים.‬
‫חשאיות ומהירות הן צו השעה.‬
‫לא כדאי שנפרוס את התותחים והמרגמות‬ ‫לאורך הנהר כמה שיותר מהר?‬
‫מהמוט פאשה, אני מבטיחך‬ ‫שכל כוח האש שלנו יהיה מוכן כשנזדקק לו.‬
‫הסולטן, זה ישאיר אותנו חשופים למתקפה‬ ‫בזמן שנמתין לאחרים.‬
‫אתה והיניצ'רים תחזיקו בעמדת הנחיתה.‬
‫אני מקווה להרוג את המנוול הבוגד הזה‬ ‫לפני שתניח את רגלך בוולאכיה.‬
‫הסולטן.‬
‫בערב ה-4 ביוני 1462,‬ ‫מהמט פותח בפלישה לוולאכיה.‬
‫בוא נלך.‬
‫הסירות העות'מאניות הראשונות‬ ‫יוצאות לעבר הצד הוולאכי של הדנובה,‬
‫ללא ידיעה מה ממתין באפלה העצומה שבהמשך.‬
‫אם הזרמים יהיו בעזרנו, הם יחצו תוך שעה.‬
‫יפה.‬
‫חציית הדנובה מרגישה כמעט‬ ‫כמו חוף אומהה ביום הפלישה לנורמנדי.‬
‫שבעים דוברות מלאות בחיילי רגלים,‬
‫דוברות שינחתו על החוף.‬
‫הם גם מביאים עימם ארטילריה קלה.‬
‫כל חייל חייב לדעת מה תפקידו.‬
‫זו לא הסתערות של "דם או תהילה".‬
‫זהו תמרון מאורגן היטב‬
‫שמטרתו להביס אויב עם יתרון ביתי,‬
‫אויב מחופר,‬
‫ואויב שגם מחזיק בכוח אש כבד ביותר.‬
‫הם ממש נוקטים בגישה מודרנית‬ ‫בכל הנוגע ליישום מדע המלחמה.‬
‫הגאונות ההנדסית של מהמט מתגלה בכל שלב.‬
‫בשעה שכוחותיו של מהמט מתקרבים בחשאיות,‬
‫החוף הוולאכי מתגלה לעיניהם.‬
‫כדאי שתתכוננו, בחורים.‬
‫שחרר!‬
‫מגינים!‬
‫הם חיכו לנו.‬
‫האח ולאד גילה את ידו מוקדם מדי.‬
‫כעת הוא יפסיד אותה.‬
‫תמשיכו!‬
‫תמשיכו! מהר יותר!‬
‫הכינו את התותחים.‬ ‫-כן, הסולטן.‬
‫הכינו את התותחים!‬
‫אש!‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬