MARS 1443 TI ÅR FØR BELEIRINGEN
Jeg gjentar.
Kan noen hente det røde eplet uten å tråkke på teppet?
Pasja Selim, den aktede generalen fra nord.
Hva er din plan?
Som forventet.
Hva med deg?
Den viktige storvesiren, pasja Çandarlı Halil?
For en skarp hjerne som din bør dette være enkelt.
Jeg har ikke tid til barnslige leker, min prins.
Kanskje trengs det et barn for å løse gåten.
Det er en guds lykke for dere at jeg ennå ikke er sultan.
Ethvert rike er tuftet på blod, jern, fremgang og erobring.
I 1453 utkjempet den romerske keiseren Konstantin XI
og den osmanske sultanen Mehmet II et voldsomt slag om Konstantinopel.
Tjuetre hærer har forsøkt å innta den legendariske byen. Alle mislyktes de.
Én hersker vil stå seirende igjen
og endre historiens gang de kommende 300 årene.
For at ett rike skal stige frem, må et annet bukke under.
Mehmet IIs beleiring av Konstantinopel går inn i sin tredje uke.
Mehmets artilleri fortsetter det konstante bombardementet mot murene.
Etter at flåten hans går på et knusende tap...
Gjør klar til å borde!
...mot en genuesisk flåte som bringer soldater og proviant til Konstantinopel,
finner genueserne en trygg havn i Det gylne horn,
et smalt sund langs Konstantinopels sjømurer.
Konstantinopel har en stor, beskyttet havn: Det gylne horn.
Det har en svært smal åpning med to tårn på hver side.
Men innenfor er det bare én mur, og den er ikke godt beskyttet.
Den er ikke så sterk som de som er vendt mot vest,
hvor alle beleirere ville komme fra.
I dette området ligger mange kristne skip ankret.
Det er et sårbart punkt.
Kommer de inn der, kan de angripe den siden av muren.
Mehmet II var villig til å gjøre mye
for å åpne en ny front mot den mest sårbare delen av byen.
Dette er viktig for ham: "Jeg må komme inn i Det gylne horn."
Men havnen er beskyttet av en massiv støpejernskjetting.
Kjettingen ligger mellom Konstantinopel og Galata
og veier over 30 tonn.
Den har beskyttet havnen i mer enn sju århundrer.
Nylig forsterket på ordre fra keiser Konstantin.
Den er så godt som ugjennomtrengelig.
Mehmet er en svært aktiv tenker.
Han kommer opp med en briljant og sprø plan.
Det er ikke kjent hvordan Mehmet kom på ideen.
Men under tidspress,
og med et spesielt talent for strategi og god PR,
kommer han med ideen om at man kan snu flanken i angrepet
ved å dra skipene over land fra Bosporos og sjøsette dem igjen i Det gylne horn.
Det faller!
De 76 skipene skal dras 2,5 km gjennom skogen
ovenfor den genueiske kolonien Galata.
Krigføring handler ofte om ingeniørarbeid, ikke om mot og tapperhet.
Det handler om ulike metoder.
Det var genialt. Briljant.
Planen er avhengig av hemmelighold i et område fullt av spioner.
Plutselig haster det enda mer å flytte skipene.
Et rykte om en stor, kristen flåte fra Venezia når Mehmets leir,
sammen med misnøye blant soldatene.
Tilgi meg, sultan, vaktene sa du var tilbake.
-Er din egen ovn kald, pasja? -Çandarlı Halil er alltid velkommen.
-Du ville snakke med meg? -Ja, sultan.
-Det er urovekkende rykter i leiren. -Hva slags rykter?
Rapporter om at venetianerne sender flere skip og menn.
Hvor stammer disse rapportene fra?
Våre spioner i Konstantinopel har hørt ryktene i flere dager.
Ja vel.
Hvis de er sanne, kan det være en katastrofe for moralen
og planen om å ta byen.
-Vurderer du fredsvilkår? -Jeg vurderer muligheter, pasja.
Jeg gir deg beskjed.
-Tilgi meg, men vi er i fare. -Derfor anstrenger jeg meg.
Du må stole på meg, lærer, slik jeg alltid har stolt på deg.
Jeg ser til mennene.
Jeg vil ha skipene i Det gylne horn nå! Vi må handle før ryktet sprer seg.
KONSTANTINOPEL HOVEDSTAD I ØSTROMERRIKET
I Konstantinopel bidro sjøseieren
og ryktet om 40 venetianske skip sendt av paven
til å løfte stemningen en liten stund.
Men mange har alt flyktet, vel vitende om at slaget ikke er over.
Hvor skal du?
Trodde du jeg skulle se på deg sove som en engel i hele dag?
Kom tilbake.
-Vi trenger ikke sove. -Har du ikke en krig å kjempe?
Fins det ingen måte jeg kan overbevise deg på?
Det fins én ting.
Bare si hva du ønsker.
Ta meg med når du drar fra byen.
Har du snakket med faren din?
Eller smiskeren Notaras?
Vær på vakt rundt ham.
Jeg sier det samme som jeg sa til dem.
Jeg drar ikke før denne beleiringen er over.
Du kan si til dem at jeg vil holde mitt løfte.
Jeg bryr meg ikke om hva de sier. Ta meg med ut av byen.
Snakker du om ekteskap?
-Din far... -Jeg trenger kun skyss til Italia.
Jeg betaler.
Tenk på tilbudet.
På høydene over Galata
er Mehmets dristige plan om å frakte mer enn 70 skip over land
og sjøsette dem i Det gylne horn i gang.
En omfattende operasjon er avhengig av totalt hemmelighold.
Mehmet var svært hemmelighetsfull.
Han pleide å si: "Hvis ett av hårene i skjegget mitt visste hva jeg tenkte,
ville jeg plukket det ut."
Det var spioner overalt.
Alt Mehmet sa på rådsmøter, ble rapportert til romerne.
Alt romerne bestemte, ble umiddelbart meldt til Mehmet.
Det var mye av det.
Galata, den genueiske handelskolonien på motsatt side av Det gylne Horn,
er like nedenfor Mehmets planlagte rute og er et senter for spionasje.
En økende bekymring hos sultanen.
Genueserne er handelsstater.
De har ikke en dramatisk, religiøs politikk
eller en annen plan enn å bli rike.
"Vi blir her bak murene våre."
Vi snakker med Mehmet, eller andre, men sier at vi ikke vil blande oss.
Genueserne forsynte osmanene.
Men om kvelden, blir det sagt, pleide de å hjelpe Giustiniani i forsvaret.
De prøvde å være på alle sider.
Sultan, den genueiske guvernøren i Galata er her.
Lord Lomellini. Takk for at du kom.
Jeg har bare et par minutter, det er mye som holder meg opptatt.
Selvfølgelig, sultan.
Det er en sak som krever en tillit som bare fins mellom gode naboer.
Vår beskjedne koloni i Galata har alltid vært en venn av osmanene.
Og av romerne.
Kanskje, men vi forsøker kun å tjene til livets opphold.
-En nøytral venn for alle. -Og?
Vi har vist vår støtte til sultanen
med å forsyne din hær med korn, varer og skip.
Vi hjalp din far, fred være med ham, ved Varna da han trengte å krysse stredet.
Hvis dine spioner så noe som jeg ønsker usett...
Og hvis det ble rapporter til romerne, ville jeg bli svært misfornøyd.
Jeg kan forsikre om at jeg aldri ville snakket om noe slik.
Men?
Folk fra hele verden kommer til oss for å handle, med ulike agendaer.
Galata har handlet med informasjon i århundrer,
men diskresjon kan være mer innbringende fremover.
Jeg skal gjøre mitt beste, sultan.
Takk, lord Lomellini.
Der det er nødvendig, inngir du respekt eller frykt.
Men du har et mål.
For å nå målet gjør man det som er nødvendig, det er et tegn på et geni.
Mehmet beordrer at kanonene skal skytes rett over Galata
mens skipene ankrer opp i Det gylne horn.
Ilden dekker lyden av mennene som klargjør en vei for skipene.
Og sender en beskjed til guvernør Lomellini.
"Du kan være den neste."
Flere hundre kilometer lenger vest kan osmanene få problemer
med sine gamle motstandere, ungarerne og serberne.
Jobber du fortsatt?
Alltid, kjære.
Litt varme?
Jeg så at general Stefan var her igjen. Han er på besøk jevnlig.
Alltid bra å ha et godt forhold til ungarerne.
Hva med romerne?
De vil alltid være motvillige når det kommer til ortodokse kristne.
Paven er ikke vår venn.
Som betyr?
Hva vil du egentlig, Mara?
Sender du en hær for å angripe tyrkerne?
Det kan jeg ikke diskutere.
-Stoler du ikke på meg? -Jeg stoler på deg.
Men?
Noen i rådet tror at ditt troskap ligger hos sultanen.
Hva med deg?
Dette er innviklete tider, kjære.
Om beleiringen ble langvarig, kunne den ungarske kongen komme til unnsetning.
Da var alt tapt.
Hvis ungarerne er på flanken, og du beleirer byen,
kan hele hæren din bli utslettet.
Et angrep på osmanene ville være en alvorlig feil.
Ikke ta ungdom for svakhet.
Hvis så mye som et ord av dette når ham,
vil den osmanske hæren komme og knuse din hær.
Du mener vår hær?
Far, vær så snill.
Jeg ber deg revurdere før det er for sent.
Du har alltid vært visere enn dine år.
Som din mor.
Nå frykter jeg at du er blendet av sultanen.
Mehmet er som en sønn.
Murad er død, og din tid i Adrianopel er over.
Kanskje...
...du burde vurdere et nytt ekteskap.
En passende ektemann kan bli funnet.
Sultan, guvernør Lomellini er her.
Sultan Mehmet.
Jeg mente ikke å forstyrre måltidet, men det haster.
Signor Lomellini, forsyn deg.
Så hyggelig, men jeg skal ikke oppholde deg så lenge.
Hva kan haste slik, pasja Angelo?
Det handler om handelsskipet dine kanoner senket i havnen i dag.
Jeg er sikker på at det var et uhell.
Ja, det sank fort.
Det var et handelsskip fra Galata. Lasten var verdt 100 000 dukater.
Men det var innenfor kjettingen, ikke sant?
Jo.
Kjære guvernør.
Jeg visste ikke at det var vennlige skip i havnen.
Du ble varslet om å flytte alle skipene før beleiringen.
Vi antar at alle skip som fortsatt er i havnen, er fiendtlig innstilt.
Inkludert skipet til piraten Giustiniani.
Men du sier de er dine?
-En misforståelse. -Bra.
-Det blir ordnet opp i. -Bra.
Én ting til.
Ja?
De nye kanonene har skutt rett over byen vår hele dagen.
Den konstante skytingen er... skremmende.
Det satte i gang fødselen hos min brors kone.
Og man er bekymret for at de kan treffe et hus eller en skole.
Det ville være fryktelig, men vi er midt i et slag.
Guvernør, du er klok i handelssaker, så jeg har et forslag.
Jeg stilner mine kanoner i bytte mot din taushet.
Jeg har alt forsikret deg om...
La meg vise deg noe.
Når jeg har tatt Konstantinopel, blir vi nærmeste naboer.
Jeg skal bygge min nye hovedstad der. Da vil Romerriket se ut som en landsby.
For en handelskoloni som din blir det nok å gjøre.
Alt jeg ber om inntil da, er at du kontrollerer dine folk.
-Forstått. -Bra.
Takk for at du tok dette opp.
Det ville vært en tragedie om vi traff din vakre by ved en feil.
I åsene ovenfor Galata
er tusenvis av soldater nesten ferdige med å klargjøre veien for sultanens skip.
Vi må tenke på arbeidet som ble nedlagt i operasjonen.
Man trenger masse talg, dyrefett, for å smøre trærne som er hugget ned
for å rulle skipene på.
Det at de klarer å frakte disse skipene over land
for å unngå romernes feller,
er takket være noen av de osmanske visjonærenes evne
til å finne praktiske løsninger på et uløselig problem.
De bygde veien over mange dager.
De gjorde det bak fjellene i Pera,
hvor de ikke kunne bli sett fra Konstantinopel eller Galata.
Og de transporterte skipene til Det gylne horn på én natt.
Romerne lurte på hva alle lydene var. "Hva skjer?"
Hva slags djevelsk maskin kommer nå?
Når veien er bygd og smurt og alt er klart,
dras skipene ut av vannet ved hjelp av tau, menn og okser.
Når de er på toppen, sklir de bare nedover
og plasker ut i vannet i Det gylne horn.
22. APRIL DAG 16 AV BELEIRINGEN
Tyrkiske skip i havnen!
Er det sant?
Drittsekkene er i havna.
Hvordan? Brøt de gjennom kjettingen?
De dro rundt.
Gode Gud.
Hvis man ser dette fra murene i Konstantinopel, må man miste motet.
"Uansett hva vi prøver, kommer de gjennom."
Pasja Zaganos, flytt artilleriet fra Galata til havnen
innenfor rekkevidde og klare til å skyte.
En salutt til keiseren.
-Bruk alle kanonene mot muren på land. -Ja, sultan.
Det er all maten min!
Hei!
Plutselig er disse folka her, de skyter på deg og laster av tropper.
Det må ha vært skremmende.
Ikke bare er det strategisk nyttig, men det får folk til å si:
"Å, Mehmet vet hva han gjør. Det var genialt."
Alle har høy moral, og så skjer det plutselig noe helt utrolig.
Nyheten sprer seg raskt. "Den mannen er et geni. Følg ham!"
Mehmets gambit endrer momentumet i beleiringen.
De overraskede romerne er nå sårbare.
Vi må sende soldater til muren i havna.
Gjør det.
Romernes forsvar er alt strukket langt.
De hadde færre enn 7 000 til å patruljere 20 km med mur.
Og så, plutselig, fordi det er tyrkiske skip i havna, er det 5 km til.
Det sprer ressursene deres enda mer.
Det som er enda verre, er at selv om de skulle få forsterkninger,
hvor skal de seile inn?
-Er du skadd? -Nei, men mange er det.
Min herre, du må gjøre noe, jeg kan bringe en beskjed...
-Det er for sent, Ana. -Men byen faller.
-Din osmanske venn... -Ikke snakk om det igjen.
Nå vil det være forræderi.
-Min herre... -Jeg kan ikke gjøre mer.
Vask ansiktet, gjør din plikt og be.
Hvorfor hørte vi ikke om dette fra Galata? Dette er forræderi.
De hadde fortalt oss det om de visste noe.
Om de visste noe?
Tror du ikke de så den osmanske flåten passere rett ved byen?
-Hvorfor har de ikke angrepet fra havnen? -Vi er innestengt.
Hvis jeg var dem, ville jeg ventet.
Sakte kvelt oss...
Og så avsluttet med ett slag.
Du har tenkt en del på hvordan man kan slå oss.
Vi kan ikke tillate at de blir i havnen, de forventer at vi skal gjemme oss.
Derfor må vi angripe nå, før de finner seg til rette.
-Kan vi bruke våre skip mot deres? -Vi kan snu det til en fordel.
De har skip i havna, men de er også innestengt.
Dere har sett at vår marine er overlegen.
Med et godt planlagt bakholdsangrep kan vi senke alle deres skip.
Jeg er enig med Giustiniani, keiser.
Hvis vi venter, gir vi dem det de vil ha, men hvis vi overrumpler dem...
...kan vi slå ned trusselen.
Greit. Det er avgjort.
Forbered et angrep så snart som mulig og brenn alle tyrkere om bord.
Nei, ikke forlat meg!
Slipp meg!
Du skader armen min, slipp meg!
Slipp meg!
Bring henne til meg.
Slipp meg, jeg kan gå!
Slipp meg!
Hva gjør du her?
Ja da, djevelen snakker gresk.
Du er trygg her.
Og du trenger ikke bekymre deg.
Med mindre du er en spion.
Mehmet fremstår som en svært komplisert person.
Han snakket mange språk: tyrkisk, arabisk og persisk.
Han snakket gresk og en slavisk dialekt.
Han er fascinerende fordi han fremstår som en kriger,
men han kunne også være generøs mot fremmede.
Hva vil du her?
Jeg har en beskjed til noen, en advarsel.
-Hvem? -Min herres venn.
-Jeg vet ikke hva han heter. -Hvem er din herre?
Kjenner du straffen for spionasje?
-Døden. -Ja. En sakte, grufull død.
Som ikke ville gi meg noen glede.
Gud venter.
Hva heter du?
Ana.
Hva gjør du utenfor byen, Ana? Det er farlig.
Det er farlig i byen.
Du snakket tyrkisk.
Mine foreldre var tyrkiske.
De flyttet for å få et bedre liv.
De ville ikke like at du løper rundt i skogen?
De døde da jeg var liten. Pesten.
Du er kristen nå.
Jeg bodde på et barnehjem. Nonnene oppdro meg.
Så, her er vi.
To foreldreløse midt i en krig uten noen slutt i sikte.
Men du er sultan, og jeg er slave.
Vi er alle like i Allahs øyne. I din bibel står det:
"Rike og fattige har dette felles: Gud har skapt dem."
Kjenner du bibelen?
Ja, jeg har studert den.
Mehmet var en svært mektig sultan.
Han ønsket faktisk å bygge noe som var større enn
et osmansk og et tyrkisk rike.
Noe som var flerreligiøst.
multietnisk og ekspanderende.
Du har makt til å vise nåde før tusener dør.
Jeg tilbød din keiser nåde, men hans forfengelighet blender ham.
Så beleiringen gagner ditt folk, sultan, ikke for din egen ære?
Det er på tide at du forteller om "advarselen" din.
Jeg vil stoppe blodbadet.
Start med deg selv, jeg kan spare deg.
Dine skip i havnen har rystet keiseren.
Ting vil trappes opp. Din flåte er i fare.
De italienske leiesoldatene samles på sjømurene.
De har en dødelig plan.
-Når? -Jeg vet ikke, men snart.
Hvorfor skal jeg tro en liten romersk spion?
Mitt eneste håp var at du ville trekke deg tilbake.
For å spare oss alle.
Du syns jeg bør flykte etter å ha kommet så langt?
Keiseren slår til, du vil slå hardere tilbake.
Det vil fortsette til ingen er igjen, verken muslimer eller kristne.
-Bare død! -Jeg ønsker ikke mer død.
Men likevel er du utenfor byen med tusenvis av soldater.
Romerrikets tid er over, lille spion. Hvor brutalt det blir, avgjør keiseren.
Hent pasja Zaganos.
Hvis du lyver til meg...
Hvis du må henrette meg, må du det.
Men hvis du tar byen, ber jeg deg...
Vær god. Bli den herskeren du sier du vil være.
Planen om å angripe den osmanske flåten
ledes av venetianeren Giacomo Coco.
Problemet var mellom genueserne og venetianerne.
Venetianeren Coco fikk ansvaret for angrepet.
For å brenne de tyrkiske båtene i havnen.
Venetianerne planla det, keiseren godkjente det,
og så oppdaget genueserne det og ville delta.
Så operasjonen ble utsatt i flere dager slik at genueserne kunne delta.
Jeg forstår ikke hvorfor vi utsetter det.
Et slikt angrep må planlegges nøye.
Det er ikke rom for feil. Det vil være slutten på oss alle.
Vi trenger ikke ditt råd. Du er her av høflighet.
Unødvendig, spør du meg.
Hvordan skal du komme gjennom min havn til osmanene?
Hvis mine vakter ser skip som seiler gjennom havnen, må de slå alarm.
Vær så snill, la oss gå gjennom planen igjen.
Er det noe jeg bør vite, si det nå.
Hva skulle det være?
Jeg sverger på min mors grav, forråder du oss, kutter jeg deg i to!
Da er det godt at jeg er lojal.
28. APRIL DAG 23 AV BELEIRINGEN
Etter flere forsinkelser blir den hemmelige operasjonen
igangsatt om natten den 28. april.
Planen er å bruke gresk ild for å senke de 76 osmanske skipene.
Gresk ild er en blanding av brennbart materiale og furuharpiks.
Hvis du ble truffet, ble du brent i live.
Som middelaldersk napalm.
Du er en sta, genueisk jævel, Giustiniani, men du er en kriger.
Jeg ville gitt deg samme kompliment, Coco, men du er dessverre ikke genueser.
Om Gud vil, avslutter vi dette i kveld.
Men om jeg ikke kommer tilbake...
Sørger du for at min kone og mine døtre får dette?
Lykke til, bror.
-Ciao. -Ciao.
Coco og hans menn dro ut på Det gylne horn.
Hvis de klarer å tilintetgjøre flåten, kan de endre kampen om Konstantinopel.
Gjør klar den greske ilden.
Avbryt!
Søk dekning!
-Nei! -Vi er forrådt!
Historien vil belønne din lojalitet, venn.
Tekst: Lene Blien