Vidite, pogledajte svet
u kome ima više čuda sada nego ikad u istoriji Zemlje.
I od svih koji su vladali, niko nije bio čuveniji od dečaka
koji je izvukao mač iz kamena.
Ali ovo nije taj kralj,
niti je ovo njegova pesma.
Umesto toga ispričaću vam novu priču.
Sročiću je onako kako sam čula da je pričaju.
Njena pisma poslata, njena istorija odštampana
o hrabroj i smeloj avanturi.
Zauvek uklesana u srcu, u kamenu,
kao svi veliki stari mitovi.
Preveo: Bambula
Hristos se rodi.
Vaistinu se rodi.
Kuda ćeš? -U crkvu!
Zašto?
Moje čizme. Zdravo, Agnes.
Gde su mi čizme?
Jesi li već vitez? -Šta?
Jesi li već vitez?
Nisam još. -Bolje požuri.
Imam vremena.
Imam mnogo vremena.
Esel.
Uspori. -Požuri!
Esel.
Hajde da ostanemo ovde. Hajde. Ostanimo ovde.
Ustaj. -Ne.
Nisam još spreman.
Nisam spreman.
FILMSKA ADAPTACIJA VITEŠKE ROMANSE NEPOZNATOG AUTORA
Srećan Božić, Gringelot.
SER GAVEJN I...
Gde si bio? -Na misi.
Ti, na misi? -Da.
Cele noći?
Da. -Gde su ti čizme?
Šta? -Gde su...
Stvarno mirišeš kao da si bio na misi.
Jesi li pio pričesno vino cele noći?
Volim te, majko.
Nisi obučena.
Nemam ja stomak za proslavu ove godine.
Ali Božić je. -Biće još Božića,
gozbi, lepih vesti.
Ti idi, uživaj.
I reci mi šta si video.
Dovedi mladog Gavejna ovde.
Kralj bi želeo da popriča s vama.
Gde je tvoja majka?
Ne oseća se dobro, gospodaru.
Onda dođi. Sedi ovde, pored nas.
Pored mene i moje kraljice.
To nije moje mesto.
Ne. Nek bude, danas.
Njegov vlasnik je odsutan.
Ko zna kad će se vratiti?
Molim te.
BOŽIĆNA IGRA
Drago mi je što te vidim, Gavejne.
Lepo je imati porodicu pored sebe.
Po krvi.
Sigurno su vaši vitezovi prolili dovoljno krvi u vaše ime
da su oni više povezani s vama nego ja.
Istina.
Ali ti si sin moje sestre,
izašao iz njene materice.
Oni nisu.
Pogledam k svojim prijateljima danas i vidim...
pesme
koje nijedna muza ne bi mogla da otpeva niti zamisli.
Ali šta vidim kad se okrenem k tebi?
Prepoznam te ali ne poznajem te.
Ne kažem ovo kao prekor, već kao žaljenje
što ti nikad nisam rekao da sedneš pored mene
pre ovog dana
ili pored mog kolena kad si bio detence.
Ali sada je Božić,
i želim da gradim porodične veze.
Pre nego što proslavimo,
daj mi poklon.
Ispričaj mi priču o sebi,
kako bih mogao da te upoznam.
Nemam šta da ispričam, kralju.
Još uvek.
Nemaš šta da ispričaš još uvek.
Još uvek.
Osvrni se oko sebe, mladi Gavejne.
Šta vidiš?
Vidim legende.
Ne zauzimaš svoje mesto među njima skrštenih ruku.
Koga još onda...
Prijatelji...
Braćo... -Braćo...
Braćo i... sestre sve.
Zahvaljujem vam se
što lomite hleb sa mnom na ovaj blaženi dan.
I blažen je...
jer sam kroz svoj prozor
jutros pogledao,
i video sam zemlju
oblikovanu
od strane vaših ruku.
Te iste ruke dizali ste na našu saksonsku braću,
koji sada u vašoj senci saginju glave
poput beba.
Mir, mir ste doneli našem kraljevstvu,
pa sada u miru ja...
Sada vam kažem...
da sam ja...
najsrećniji ovde danas
jer sam među vama.
Jer sam među vama.
Pre nego što proslavimo
rođenje našeg Hrista,
pružimo čast jednom našem
koji je učinio sjajne stvari u Njegovo ime.
Stoga priču, ili...
Ili predstavu možda.
Šta imate?
Ko može razgaliti mene i moju kraljicu
nekim mitom
ili pevanjem
vlastitim?
Stanite.
Najveći od kraljeva,
udovoljite mi u ovoj prijateljskoj božićnoj igri.
Nek jedan od vaših vitezova koji je najhrabrije krvi i najluđeg srca
istupi, uzme oružje,
i proba časno da mi zada udarac.
Onaj ko me poseče,
dočepaće se ove moje ruke.
Slava i bogatstvo njeno biće vaše.
Ali...
vaš šampion mora da se obaveže na ovo:
Zada li udarac, onda za godinu dana i Božić od sada,
mora da me potraži tamo,
u Zelenoj kapeli, na šest noći prema severu.
Naći će me tamo, kleknuće
i dozvoliti da mu zadam udarac zauzvrat.
Bilo da je to ogrebotina na obrazu, ili presečen vrat,
vratiću ono što je meni dato,
a onda ćemo se u poverenju i prijateljstvu rastati.
Ko je, onda, spreman da se suoči sa mnom?
Upomoć. Kraljice.
Ovo je tvoj izazov?
Iako žudim
da preskočim sto i suočim se s tobom,
moje telo nije u stanju.
Sigurno ima neko među nama ovde
ko će se suočiti s ovim vitezom pod njegovim uslovima.
Ja ću to uraditi.
Ja ću se suočiti s njim.
Ja ću se suočiti s vama.
Razumeš ovaj izazov?
Da.
Mislim da razumem.
Upamti, to je samo igra.
Treba mi mač.
Gavejne.
Navalite, Zeleni Viteže.
Načinite prvi korak ili ću ja.
Šta je ovo?
Trik?
Ustanite i suočite se sa mnom.
Šta očekujete da uradim?
Imaj hrabrosti.
Dobro.
Izložili ste svoj izazov.
Ja sam ga prihvatio i prihvatam ga i dalje.
Nikad nemojte zaboraviti šta se desilo ovde
na ovaj Božić!
Za godinu dana...
PREVIŠE BRZA GODINA
Kakav je bio osećaj?
Kakav je bio osećaj kad si...
Kao presecanje lubenice na pola.
A kako to izgleda?
Ništa posebno.
Jesi li se plašio?
Ne. -Da li to kažeš tek tako?
Ja sam ovde, a on nije.
Kralj mi je pozajmio svoj mač,
jesi li znala to?
Držao si ga? -Nisam ga samo držao.
Gledajte, hrabri ser Gavejn,
glavoseča...
sekač lubenica,
koji ne može...
ustati.
Ti si Gavejn, zar ne?
Ne, mora da si pogrešio.
Ne, ti si on.
Ti si uvek ovde. Uvek ovde negde.
Retko kada uspravan odeš.
Ali ne i na Božić.
Da li ste čuli?
Ovaj momak je zaklao Zelenog Viteza.
Vlastitom sekirom, odsekao je glavu džinu,
i sad on pije s nama!
Ali njegova majka je veštica.
Ustani.
Sedi.
Čekao sam te.
Zar nisi čuo moje dozivanje?
Boli me zub.
Još jedna godina skoro je prošla.
Jesi li razmišljao šta ćeš da radiš kad Božić dođe?
Zar to nije bila samo igra?
Možda.
Ali nije gotova.
Stvarno verujete da on sedi u kapeli,
broji sate,
dangubi godinu dana čekajući mene da dođem?
Ne znam.
Ti ćeš mi reći.
Moraš da ga potražiš.
A ako me smrt čeka?
Ne poznajem nijednog čoveka
koji nije otišao da pozdravi smrt pre nego što mu dođe vreme.
Zašto me uzdižete?
Da li je pogrešno što želim da budeš čuven?
Bojim se da mi nije suđeno da budem čuven.
Imaš blato na licu.
Nek Blažena Devica drži jakim tvojih pet prstiju,
oštrim tvoja pet čula.
Nek te njenih pet radosti nadahnjuju.
Nek ti pet rana njenog sina daju žar.
I pet viteških vrlina osvetljavaju put.
Drži se dogovora, mladi Gavejne.
I ako ti Bog bude naklonjen,
onda požuri nazad.
Tvoje mesto među nama čeka te.
Stvarno ćeš da ideš?
Treba li?
Više mi se sviđa tvoja glava tamo gde je.
Dao sam reč. Sklopio sam dogovor.
Tako blesavi muškarci ginu.
Ili tako hrabri muškarci postaju čuveni.
Šta će ti čuvenost?
Zašto dobrota nije dovoljna?
Uzmi ovo.
Nosi ga oko struka dok putuješ.
A ako ga i dalje budeš nosio kad se vratiš...
Hoću li se vratiti? -Kad se vratiš,
doći ćeš s visoko podignutom glavom.
Obećavam, nećeš nastradati.
I, sine...
Sine moj...
Nemoj protraćiti ovo.
PUTOVANJE
Gavejne!
Imam mač!
Gavejne! Srećan put.
Srećno!
Srećno, Gavejne!
Da li me i dalje želiš?
Da li te činim srećnim?
Da.
Čak iako sam ja ovde a ti si tamo?
Da.
Šta ćeš reći ako te pitam da me učiniš svojom gospom?
Gospom? -Tvojom gospom.
Mogao bih ti dati više zlata nego što ima bilo koja gospa.
Ja već imam tvoje zlato.
Šta ako sednem pored tebe,
uzmem tvoju ruku i...
i poželim da me saslušaš?
Šta ćeš na to reći?
"Da, Esel."
"Žarko bih to želeo."
"Možeš imati moju pažnju, ruku i srce."
"A ja ću biti kralj a ti moja kraljica."
"Ti ćeš biti moja gospa..."
"A ja ću biti tvoj čovek."
DOBRO DELO
Ko si ti?
Samo putnik, prijatelju.
Izgledaš kao vitez.
Samo sam u prolazu.
Pretpostavljam da ćeš želeti neki deo?
Čega?
Svega ovoga!
Zašto nisu sahranjeni?
Svi mrtvi.
Nema ko da ih sahrani. Priroda će učiniti svoje.
Usisaće ih i dobro ušuškati.
S obzirom na to,
imam 2 brata negde ovde.
Odmarširali su. Nikad se nisu vratili kući.
Da nije moje mame,
ja bih bio ovde. Bio bih ovde!
Bio bih i ja ovde!
Svi su završili ovde!
Mada ja bih duže izdržao.
Kralj, kažu...
Kažu da je kralj
ubio 960 sasvim sam.
900?
Da sam ja bio u toj situaciji,
ostao bih uspravno dovoljno dugo da iskoristim priliku.
Lepu sekiru imaš. Boriš li se tom sekirom?
Tu i tamo. -Ovde?
Samo tamo. Samo sam u prolazu.
Kuda ideš? -Idem na sever.
Sever!
Sever je pravac.
Samo na sever? -U Zelenu kapelu.
Znaš li za nju? -Zelena kapela?
Imaš potok tamo.
Teče na sever.
Da imam kompas.
Da, da, teče na sever.
Ako ga pratiš dan i po,
doći ćeš do kapele. Barem mislim da je to kapela.
Ona je...
Nije cela zelena, ali je zelenkasta,
s mahovinom, truležom i razvalinama,
ali je možda to što ti tražiš.
Potok je tamo?
Ovamo. Pored polja, gde se spajaju sa šumom.
Potražiću ga. Hvala ti.
Hajde.
Zar ti moje smernice ništa ne znače?
Moju zahvalnost.
Rekao sam, zar ti moje smernice ništa ne znače?
Vitez poput tebe bi mogao bedniku poput mene
učiniti malo dobro delo.
Evo. Dobro delo.
Stani.
Sever. Vidiš?
Hvala.
Ne zaboravi na potok.
Dobro.
Jer ume da bude gadno.
Evo, momče.
To je dobar momak.
Dobar momak.
Hajde. Idemo.
Zdravo.
De de.
Molim vas. -Da, molim vas.
Molim vas. Molim vas! -Molim vas!
Molim vas. -Molim vas!
Molim vas! Molim vas!
Molim vas.
Nije bilo dovoljno. Jednostavno nije bilo dovoljno.
Kuda si pošao?
U vitešku misiju? -Ja nisam vitez.
Ali rekao si da jesi. -Nikad to nisam rekao. Ti si rekao to.
Nikad nisam rekao da sam vitez. -Ali jesi li? -Ne! Nisam!
Izgledaš kao vitez. -Da.
Smrdi kao vitez.
Molim vas...
Da.
Samo mi reci. Da li zaista postoji kapela?
U njoj si.
Pazi.
Daj da to pridržim.
Pristaje mi.
Pristaje li mi ovo?
Odmori svoje kosti, moj hrabri mali viteže.
Dovršiću tvoju misiju umesto tebe.
Dovršiću je kako treba.
Kuda ćeš?
Gringelot!
SUSRET SA SVETOM VINIFRED
Zdravo.
Šta radite u mom krevetu?
Izvinjavam se. Nisam vas video. Mislio sam da nikog nema.
Nisam imao nameru da vas uvredim. -Stanite.
Da li vas je moj otac pozvao?
Ne. Nije.
Ne poznajem vašeg oca.
Ja sam samo izgubljeni putnik koji traži prenoćište,
ali otići ću odmah. -Kuda ćete?
Kući.
Pošao sam kući.
I izgubili ste se?
Da.
I ja sam nešto izgubila.
Hoćete li mi pomoći da nađem to?
Šta to radite? -Samo sam... -Ne pipajte me.
Vitez ne bi smeo to da radi.
Kako se zovete, gospo?
Zovem se Vinifred.
Jeste li čuli za mene? -Ne.
Tamo.
Šta ja to tražim?
Moju glavu.
Vaša glava je na vašem vratu, gospo.
Ne. Nije.
Možda deluje da jeste, ali nije.
U vrelu je.
Kako je dospela tamo?
Lord je došao da traži sklonište, poput vas.
Možda ste to bili vi.
Da li ste to bili vi? -Ne. -Sigurni ste?
Da.
Taj lord je tražio da legne sa mnom.
Oterala sam ga, ali on se vratio po noći
i provalio kroz moja vrata.
Pokušala sam da pobegnem, ali on mi je odsekao glavu.
Bacio ju je u vrelo, a sada, koliko god se trudila,
ne mogu da dođem do nje.
Gospo...
Gospo.
Da li ste stvarni, ili ste duh?
U čemu je razlika?
Samo mi treba moja glava.
Kao što će i meni pre nego što prođe ova godina.
Ako uđem tamo i pronađem je,
šta biste mi ponudili zauzvrat?
Zašto me pitate to?
Zašto biste me to uopšte pitali?
Gavejne...
Gospo.
Sad mogu da vas vidim.
I poseći ću vas najpažljivije što mogu.
Zeleni Vitez je neko koga znate.
INTERLUDIJ
Uđi ako želiš.
U kom pravcu ste pošli?
Možda da mene umornog prebacite preko doline na svom ramenu?
Prijatelju!
Dobro došao!
Polako.
Ko si ti? -Ne plašite se.
Među prijateljima ste. -Gde mi je odeća?
Polako.
Koji...
Koji je dan?
21. decembar.
Ne plašite se, ser Gavejne.
Samo ste prespavali noć.
Otkud znaš moje ime?
Znam štošta pored vašeg imena.
Morate da jedete.
Za Novu godinu, putujem na zapad.
Došli ste nedelju dana pre nje i prazna kuća vas pozdravlja.
Do tada, ja ću da lovim.
Ja ću da lovim a vi ćete odmarati
i obojici će biti bolje zbog toga.
A ovo je naš prijatelj, gospo moja,
pravo iz kreveta.
RAZMENA PLENA
A ovo, prijatelju,
je vaš doručak
da dopunite snagu.
Sigurno će vam trebati.
Zašto?
Jer ste hrabri, ser Gavejn,
došli ste da se suočite sa Zelenim Vitezom.
Usuđujem se da kažem da je svaki sto u ovoj zemlji
čuo za vas i pevao vašu pesmu.
Ser Gavejn, najbolji i najčestitiji vitez,
koji traži svoju sudbinu po ovim zemljama.
Možda mislite da sam nešto što nisam.
Šta na primer?
Koliko dugo ćete ostati kod nas?
Moram se suočiti do Božića.
Ješću, zahvaliću se i onda idem.
Gluposti. Zar ne znaš?
Zelena kapela nije daleko.
Znaš za nju? -Skoro da si tamo.
Niz reku je, ni dan daleko.
Siguran si da je toliko blizu?
Na kraju si svoje misije, Gavejne.
Možda malo ranije nego što si očekivao.
Ali takav je slučaj sa svima nama.
Evo kako ćemo.
Na božićno jutro, poslaćemo te tvojim putem.
A dok noć padne, ti ćeš biti na vratima svoje sudbine.
Zato ostani neko vreme. Odmori se.
I uživaj.
Šta ste našli?
Nisam znao da postoji ovoliko knjiga.
Da li ste ih sve pročitali?
Da.
Sve sam ih pročitala.
Neke sam ja napisala, neke sam prepisala.
To su priče koje sam čula,
pesme koje su mi pevane.
Zapišem ih i ponekad...
Nikome ovo ne govorite.
Ponekad kad vidim mogućnost za poboljšanje...
Uradim to.
Volite li knjige? -Da.
Pa... -Zašto ne ponesete jednu sa sobom?
Ne bih mogao. -Ali skoro je Božić.
Evo.
Ova je za vas.
Hvala vam.
Zar vitez ne bi trebalo da ponudi dami poljubac iz zahvalnosti?
Hoćete li mi pozirati?
Da poziram?
Za portret. -Već imam naslikan svoj portret.
Neću ja da slikam.
"I ljubav je u moje srce otišla
S kopljem tako željnim..." -Budite veoma mirni.
"Noć i dan moju krv istače
Moje srce do smrti boli."
To je veoma čudna slika.
Šta je to?
Šta?
Ovo.
To je simbol.
Čega? Sreće?
Ljubavi?
Ne.
Sigurno vitez zna nešto o ljubavi.
Ne znam.
Zaista?
Gavejne!
Vidi šta sam ti doneo!
Kad sam ga pojurio, pomislio sam kakav dar!
Kakav dar za mog novog prijatelja.
Šta ću s tim? -Ponesi ga za usput.
Mislio sam da si rekao da nije daleko.
Mislio sam na usput do kuće, posle.
Hajde da damo obećanje jedan drugome.
Loviću sutra i prekosutra.
Šta god da mi šuma ponudi,
doneću ti kući ono najbolje.
A ti ćeš mi zauzvrat dati
šta god dobiješ ovde.
Šta mogu dobiti ovde što već nije tvoje?
Ko zna?
Ova kuća je puna čudnih stvari.
Međutim, svuda viđam stvari koje su nelogične.
Jesi li video sokola da ubija konja?
Samo se obruši nadole i...
Užasno je.
Svaki čovek treba da vidi to bar jednom.
Ali takav je svet.
A svet je pogodan za svakakve misterije.
Međutim, čovekov dom treba da bude siguran od toga.
Jedan zid povezan s drugim,
visak.
Dobri, jaki zidovi,
i vatra unutra.
Šta mislite, zašto je on zelen?
Vitez? -Da.
Da li je takav rođen?
Možda je takva boja njegove krvi kad porumeni.
Ali zašto zelen?
Zašto ne plav
ili crven?
Jer on nije iz ove zemlje.
Ali zelena je boja zemlje,
živih stvari, života.
I truleži. -Da.
Da.
Ukrašavamo naše holove njome i farbamo naše posteljine.
Ali ako prekrije našu kaldrmu,
ostružemo je što brže možemo.
Kad buja pod našom kožom, iscedimo je.
A kad mi, svi zajedno,
otkrijemo da nam je van domašaja,
presečemo je,
zgazimo, raširimo se po njoj
i ugušimo je ispod naših stomaka,
ali ona se vraća.
Ona ne dangubi,
niti čeka da se upetlja ili zaplete.
Iščupaš li joj korenje jednog dana, onda sledećeg, eto nje,
pomalja se po ivicama.
Dok mi odemo da tražimo crvenu,
stiže zelena.
Crvena je boja požude,
ali zelena je ono što požuda ostavlja za sobom,
u srcu,
u materici.
Zelena je ono što ostaje nakon što žar izbledi,
kad strast umre, kad mi umremo, takođe.
Kad odete, vaše otiske stopala popuniće trava.
Mahovina će prekriti vaš spomenik,
i dok se sunce uzdiže, zelena će prekriti sve,
u svim svojim tonovima i nijansama.
Ta patina će prekriti vaše mačeve
novčiće i grudobrane,
i koliko god da se trudite, sve što vam je drago prepustiće se tome.
Vaša koža, kosti.
Vaša čestitost.
I šta se nadaš da ćeš dobiti
zbog suočavanja s ovom...
Ovom nijansom?
Čast?
Pitaš li me? -Ne.
Čast.
Zato vitez radi ono što radi.
I to najviše želiš u životu?
Da budem vitez. -Ne, čast.
Ne idu ti dobro pitanja.
To je deo života koji želim.
I ovo je sve što treba da se taj deo ispuni?
Uradićeš ovu jednu stvar,
vratićeš se kući kao drugi čovek,
častan čovek? Tek tako?
Da.
Kamo sreće da mogu videti novog tebe.
Ali možda će nam nedostajati naš stari prijatelj,
naša zabava i igre.
Gospo...
Zašto nisi došao u moje odaje juče?
Nisam mogao. -Nisi mogao?
Ne, ali...
Ali želeo si.
Da.
A sada?
Voleo bih da mogu, ali...
Ali... -Ovo nije ispravno.
Nije ispravno.
Ne.
Veruješ li u magiju?
Šta?
U vračanje. Veruješ li u to?
Da. Verujem.
Svuda je oko nas.
Imam dar za tebe.
Odakle ti to?
Napravila sam.
Čarolija je ušivena u njegove niti.
Nosi ga i nikad nećeš biti posečen.
Od strane čega?
Od strane čoveka, duha, ili nekog oružja.
Obećavam,
nećeš nastradati,
sve dok ga nosiš oko struka.
Stvarno to misliš?
Da.
Hoćeš li ga?
Da.
Onda mi reci.
U redu je, reci mi.
Hoću ga.
Dobro.
Onda ga uzmi.
Hajde, uzmi ga. Uzmi ga.
Ti nisi vitez.
Gavejne!
Kuda ćeš?
Moram na suočavanje.
Sam, nakon svega?
Šta je s našom igrom? -Neću vaše igre, darove, niti dobrotu.
Siguran si da nemaš ništa da mi daš?
Ima nešto.
I mislim da mogu to uzeti od tebe.
Skloni ruke od mene
i nek svako ide svojim putem.
Dobro.
Gavejne!
Uhvatio sam ovog sirotana u zamci jutros.
Hteo sam da ti ga dam,
ali pretpostavljam da treba da ga pustimo u prirodu.
Zbogom, ser Gavejne.
I srećan Božić!
Ako se budeš vratio ovim putem, nećemo biti tu.
OBEZGLAVLJIVANJE U ZELENOJ KAPELI
Zašto me zaustavljaš?
Ne smem da zakasnim.
Odeš li tim putem, čeka te propast.
Nećeš naći milost. Niti srećan kraj.
Kakva je ovo čarolija?
Nije čarolija.
Toga koga tražiš je divalj kao ja,
ali nema meru.
Znam šta me čeka. -Svaki čovek koji stvarno zna,
rado bi se osramotio, okrenuo,
uzdignute glave, da okonča ovu pesmu kako mu odgovara.
Čuvaću tvoju tajnu.
Da li si ti taj čovek? -Ne.
Čarolija oko tvog struka kaže suprotno.
Ovo je samo prljava krpa. -Ostavi je ovde, onda.
To je bio dar. -Darovi su nepotrebni tamo kuda si se uputio.
Hajde, hajde kući.
Pođi kući sa mnom.
Ionako nisam tražio tvoje društvo!
Došli ste.
Dobri gospodine, da li je Božić?
Da.
Sećate li se gde ste me posekli?
Sećam se.
I došli ste da taj udarac bude uzvraćen?
Jesam.
Onda kleknite,
i završićemo našu igru.
Sada?
Da.
Sada, jedan udarac dobar kao vaš.
Gospodine, trgnuli ste se.
Znam.
-Da li sam ja pokazivao znake straha
kad smo bili u obrnutoj situaciji?
Ja nisam samouveren kao vi.
Imali ste godinu dana da skupite hrabrost.
Godinu dana ili sto, nema razlike.
Samo trenutak.
Da li ste spremni?
Da.
Onda ću preći na obezglavljivanje.
Stanite! Stanite.
Je li ovo...
sve što ima?
Je li ovo...
Šta još treba da bude?
Ne! Ne. Žao mi je.
Ne mogu. Žao mi je.
PUTOVANJE KUĆI
Cvetaj, cvetaj slatki ljiljane
Braon ptica pevuši svoju melodiju
Cvetaj, cvetaj slatki ljiljane
Idem da vidim Svetu Mariju
Drži, drži me za ruku
Hladna, hladna je noć postala
Nemam novca da platim kartu
Drži, drži me za ruku Ljubavi draga
Drži, drži me za ruku
Hladna, hladna je noć postala
Nemam novca da olakšam svoju želju
Cvetaj, cvetaj slatki ljiljane
Ori se melodija braon ptice
Cvetaj, cvetaj slatki ljiljane
Idem da vidim Svetu Mariju
Pevaj svoju pesmu ole, ole, ole
Sad dete dolazi
Ležiš u radosti i poročnosti
Pevaj svoju pesmu ole, ole, ole
Stanite.
Evo. Sad sam spreman.
Spreman sam sada.
Svaka čast,
moj hrabri viteže.
Sada...
Ode vaša glava.
ZELENI VITEZ
Preveo: Bambula