NETFLIX PRÆSENTERER
- Hej! - Der er du jo!
Hvad så?
- Hvordan går det så? - Helt fint.
- Er alt vel? - Smukt.
- Den ankom fra London i går. - Fantastisk.
- Plastik? - Hold op, det er hærdet glas.
- Tænk, hvis min finger smutter? - Så bliver jeg sur.
- Hvad er det? - Jeg fikser det da.
Hør her...
- Du minder mig om nogen. - Hvem?
I er helt ens.
Hvem er det?
Dustin Hoffman fra Rain Man.
Hvad er det?
- Du ved, den hvor han... - Hvor han hvad?
- Hvad gør han? - Han er retarderet.
- Rend mig! - Bare tag den.
- Ja, men bare pas på. - Rolig nu.
- Men pas på. - Tag den nu.
Hallo?
Gianni...
Kemal vil tale med dig.
Hej, Kemal. Er alt vel?
Vent, jeg ringer tilbage.
Han spiller en stor international rolle.
Han ved, at den slags kan ske. Jeg beklager.
Er vi enige?
Nej, vi er ikke enige.
Du kan ikke tale dig ud af det som en svans.
Hvem er du?
Jeg kender dig ikke engang. Kemal leverer råvarer.
- Så... - Det er altså også mit, narrøv.
Sært, det vidste jeg ikke. Hvad er problemet?
At du skal betale for varerne.
Eller du får min pistol i munden
og får blæst hjernen ud.
Forstået, Gianni?
Du får en uge.
Vi ved, hvor du er.
Der var ikke meget at sige.
De skulle alle dø.
Ça va sans dire.
Hvorfor skulle de alle sammen dø?
Jeg må hellere starte fra begyndelsen.
Jeg husker stadig, da vi forlod Platì i Calabrien.
Jeg, min mor og min bror, Luigi.
Vi kørte i tog hele dagen og hele natten.
Milano føltes stadigvæk gådefuld.
Jeg troede, det var et usædvanligt sted.
Men den morgen så jeg næsten intet af byens centrum.
Min far var flyttet dertil før os.
Han fandt en bolig uden for byen.
I Buccinasco.
Dengang hed det Romano Banco.
Kun et par huse, næsten som i Platì,
Til forskel var der hundekoldt.
Nej... Jeg indså hurtigt, at det ikke var en ny verden.
Min far var hyrde i Platì.
I Buccinasco blev han murer.
- Vil du have noget? - Nej.
Du skal spise noget.
Min far var en mand af fortiden.
Han åbnede kun munden for at spise og bande.
Han var indblandet i mafiaen i Platì.
Men efter en fejltagelse blev han udstødt.
Derfor flyttede han.
Mænd er blevet myrdet for mindre.
Mario, husk leveren til fru Barzagli, ellers får hun et anfald.
Ja, far.
Se, hvordan jeg hidser ham op.
Du, bonderøv.
Sig mig,
kan du gå i bad, når du dyrker basilikum i badekarret?
Skrid med dig, Barbieri!
Hold da op, hørte I det? Det er et mirakel!
Bonderøvenes oprør!
Det var ikke min plan at blive kriminel.
Men jeg passerede ofte den lokale bar, Saloon.
Der så jeg dem, de virkelig kriminelle.
Røvere og mordere,
mens jeg bragte kød ud.
Jeg så fætrene Gaetani.
De var altid sammen.
Var den ene der, var den anden der også.
Barens ejer var der også. Spadafora.
De lå i toppen af fødekæden.
De var fars drenge.
Vejen var banet til mafiaen på grund af deres rige familier.
Ikke som mig, mærket af min fars vanry.
De var respekteret af alle uden at gøre noget for det.
Santo!
Du skal møde Mariangela og hendes forældre.
- En fornøjelse. - De er også fra Platì.
- De er lige flyttet hertil. - Mario!
Vi skal holde nytårsaften sammen i morgen.
Så kan I to lære hinanden at kende.
Se hende!
Hørte du din mor?
Laver du ged i den, så hold dig væk, forstået?
Af sted!
31. DECEMBER 1967
Atten.
"Blod".
Treogtres.
"Bruden".
Otteogtredive.
"Stokkeslag".
Bingo!
Slip mig.
Det er din skyld. Han skulle være her.
I har ingen respekt!
Det har vi jo blondinen!
Nå, vil I have selskab i aften?
Hvor er I på vej hen?
Hvor skal I hen?
Syv, seks...
Fem, fire, tre, to, en...
Godt nytår!
Godt nytår.
I dag kaldes det karma.
Dengang var det bare modgang.
De anholdt os på grund af scooteren, Barbieri og mig.
Den var stjålet, og de troede, at det var os.
Politiet sendte os til Beccaria, ungdomsfængslet.
Det var dog kun midlertidigt.
Derfor bad de vores forældre om at komme og hente os.
Ja?
Nej, jeg kender ingen Santo Russo.
De sendte mig kun til Beccaria, fordi min far ikke ville se mig mere.
Fire måneder for ingenting. Jeg havde intet gjort.
Intet...
Besynderligt, men sandt. Det er registreret.
Min cellekammerats rigtige navn var Salvatore Mammone,
men alle kaldte ham Slim.
Selvom han ikke var mager.
Det var dog snarere René og hans slæng, der bød mig velkommen.
Bedre end San Pellegrino, ikke?
Rend mig i røven!
Hvem lærte dig milanesisk? Don Backy?
Hvad er der sket?
Ikke noget. Jeg faldt ned af en trappe.
Bed med mig.
Fadervor,
du som er i himlene.
Helliget vorde dit navn.
Komme dit rige, ske din vilje...
...som i himlen således på jorden.
Giv os i dag vort daglige brød...
...og forlad os vor skyld...
...som også vi forlader vore skyldnere.
Led os ikke i...
Led os ikke i fristelse...
Men...
...fri os fra det onde.
Amen.
- River du den af? - Er det et problem?
Du er et fjols.
Rend mig i røven.
Du er fra Calabrien. Du taler i søvne.
Det er jeg kun, når jeg sover.
Skammer du dig?
Slim var fra Taurianova, tæt på Platì.
Men rent antropologisk tilhørte vi hver sin art.
Han var dømt for røveri og vold i en bar i Lambrate.
Han var stærk. Meget stærk.
Men han var god nok.
Vi blev straks venner.
Når to syditalienere enes,
er festen slut for alle andre.
Bedre end San Pellegrino, ikke?
- Det er nok! - Skal du ikke sige undskyld?
Undskyld!
Kom så.
- Rør jer ikke! - Hold jer i ro, og ingen kommer til skade.
Læg pengene i posen.
Gør pengene klar!
Gør pengene klar.
Læg dem i posen.
Alle sammen!
Læg jer ned, for fanden!
Der sker jer ikke noget.
Tøm den så!
Flyt dig!
Læg pengene i den.
Hvad fanden laver du?
Kom så, kom så.
Kom så. Pas på.
Kom så!
Vi kommer for sent i kirke!
D'herrer, Bertha og Olga, direkte fra Østtyskland og Polen.
Og endelig, dagens specialitet,
direkte fra swinging London, Jane.
Hvorfor er hun en specialitet?
Du er en værre luder, hvad?
Du godeste, se der!
- Hvad er klokken? - Den er seks. Vi laver kaffe.
Nej, hold op.
Skal du med?
Jeg hører, de planlægger noget stort.
- Hvad? - Jeg ved det ikke.
Noget kompliceret.
Se på dem.
De er ved muffen, men de burde bruge hovedet.
Hvorfor have ti ringe, armbånd og diamantsmykker på?
Det er vulgært.
Jeg forstår, at arabere vil skilte med deres rigdom.
Men de er bare vulgære.
Og man tiltrækker opmærksomhed.
Har du set dig selv?
Hvad mener du?
Du ligner en bums.
Hvad forsøger du at sige?
D'herrer. Hvordan går det?
Hvem fanden er du?
Undskyld, jeg vil ikke trænge mig på.
De skulle være de stærkeste mænd i kvarteret...
Nej, i hele Milano.
Hvis De har brug for en hjælpende hånd...
...til hvad som helst, står jeg til Deres rådighed.
Jeg kender dig.
Ja, du er søn af ham tyven Pantaleone Russo.
Er du lige kommet ud af Beccaria?
Beccaria?
Ja, træningscentret Beccaria.
Der lærte jeg at begå mig.
Sæt dig.
Ja, jeg skulle lige til det.
Lad os se, hvad du kan.
Kender du guldsmeden i Mede?
Ja.
Min filosofi har altid været: "Gør intet gratis."
Og det her ville jeg tjene på.
Jeg havde aldrig troet, jeg skulle besøge Mede,
og slet ikke for et røveri. Jeg måtte tænke mig om.
Der var ikke åbent for alle. Man skulle ringe på.
Politistationen lå lige ved siden af.
Flugtruten var en labyrint af smalle gader gennem hele byen.
Man kunne nemt fare vild.
Hvordan skulle vi komme ind?
Vi kunne ikke bare skyde løs. Ikke med det samme.
Overlad snakken til mig.
Du. Spyt tyggegummiet ud.
Spyt tyggegummiet ud.
Pis.
Hvad griner I af? Tag ringen af.
Hvorfor fik jeg denne uniform?
Ville en med min fysik have dette arbejde?
Jeg ligner et fjols i denne uniform.
Jeg opsummerer. Jeg er general Russo, I er mine underordnede.
Forstået?
Vis os dit skilt.
Her er mit skilt. Kan I lide det?
Ikke mere pjat. Lad os komme af sted.
Det er politiet.
Må vi komme ind? Vi har lidt travlt.
General... Rend mig i røven.
Jeg vidste, at hans øverste skuffe stod åbent.
Der lå en kaliber 38.
Og en alarmknap.
Godmorgen. Hr. Angelini?
Er der noget galt?
Nej, nej, bare en mindre formalitet.
- Hvad er det? - Stå stille, eller jeg skyder.
Stå stille. Også dig.
Rør jer ikke.
Salvatore. Det er nok, Salvatore.
Du slår ham næsten ihjel. Derind med dem.
Af sted! Let røven!
- Af sted! - Sådan.
Frøken...
Også dig. Det skal nok gå alt sammen.
Det var godt. Hent rebet.
- Hvor er det? - Hvor tror du? I mappen.
- Fald ned. - Hvad fanden er der galt med dig?
- Har du bundet dem? - Ja.
- Hvorfor fanden ringer han på? - Hvad ved jeg? Kom nu!
Er der noget galt?
Kom nu.
Vent lidt.
Drej der!
- Hvor skal vi hen, general? - Til højre.
Kom nu, kør så!
Af sted!
Vi klarede det!
I kan rende os i røven!
Lad os se vores bytte.
De kan rende mig!
De klarede det fandeme!
Selvfølgelig gjorde vi det.
Jeg troede, at I var færdige.
I er legender!
Du vil ikke have din andel,
men hvad med en lille gave til din kæreste?
Jeg har ikke nogen kæreste.
Så tag den, til du får en.
Calabreserne elsker festen for Vor Frue af Polsi.
Det er dog slet ikke det samme i Milano.
Her tog man med familien på landet,
slagtede geder, spiste dem
og ordnede, naturligvis, forretninger.
Altid de samme, såsom mafiaadvokaten Giovanni Bova,
ekspert i falske alibier og psykiatriske diagnoser.
- Hej. - Hej.
Så var der Giuseppe Caccamo, eller Pino...
...og hans partner, Antonio Aricò.
Også kaldt Pino. Hvorfor ved jeg ikke.
Deres speciale var tyveri og salg af skrivemaskiner.
Hvorfor hedder alle her Pino?
- Er det ikke skideligemeget? - Rend mig.
- Skal du have en hånd? - Det behøves ikke, tak.
Jeg gør det gerne. Jeg har den.
Den er tung.
Sådan.
Hvad skal man ellers med mænd?
Kan jeg gøre andet?
Nej tak, Santo. Jeg gør det selv.
Har vi mødtes før?
Du hjalp mig ikke og undskyldte dengang.
Undskyld, "dengang"?
Nytårsaften hos dine forældre. For år tilbage. Jeg græd.
Hende den grimme... Undskyld, Mariangela.
Du kan endda huske mig.
Selvfølgelig. Hvor har du ændret dig!
Jeg er såmænd bare vokset.
Du er vokset dig rigtigt pæn.
Du har også ændret dig.
Du klædte dig ikke så elegant.
Synes du det?
Tiden har gjort en masse godt for os, skulle jeg mene.
Vent lige lidt.
Der er min bror.
- Hvad fanden er der sket? - Ikke noget.
- Hvad? Lad mig se. - Nej, slap af.
Hvem var det?
- Slap nu af. - Sig, hvem det var for fanden.
Spadafora.
Hvad har du gjort?
Det skete i går, jeg skyldte ham penge. Jeg tabte et væddemål. Rolig nu.
Hvor meget skylder du ham?
Hundrede og halvtreds tusind.
Gør nu ikke noget dumt, Santo.
- Santo! - For fanden. Santo!
Hej, alle sammen.
Hej, Santo. Hvordan går det?
- Vil du have vin? - Ja, bare en sjat.
Tak. Du er altid så venlig.
Selvfølgelig er jeg det. Du er en god dreng.
Du er respektfuld og opfører dig altid pænt.
Hvad er det, man siger?
"Som far, så søn."
Var det op til hans far, ville Santo dø af sult lige som ham.
Men se denne mand.
Han er en herremand!
En mand med succes!
Fortiden er glemt.
Lad os feste. Skål.
Nej, skål for dig.
Begynd at danse.
Musik, tak.
Så er Mariangela ikke grim mere?
Er hun blomstret op?
Hun er smuk. Ulastelig. Som en madonna.
Pas på, du bliver bare gift med hende.
Jeg ved, hvad jeg skal holde mig fra.
- Perfektionisten har talt. - Pas du bare på.
Jeg har styr på det. Skal vi komme til sagen?
Værsgo.
Det kan give en milliard. Vi får 30 procent, og vi er ti.
Er det en smykkebutik, falder pengene den næste dag.
Her går der et halvt år.
Så er der fætteren og ham, der ved noget.
Og ham, der bestemmer.
Man ender sgu med 20 millioner, som man skal skændes om.
- Ved du hvad? - Nej?
Jeg foretrækker røverier. De giver bedre.
Det har du sgu ret i.
I får med min far at bestille!
Hvad fanden taler du om?
- Kan du se, hvad jeg mener? - Ja, du har ret.
- Det her går mig på nerverne. - Det kunne jeg se.
Da vi begyndte på bortførelser,
var det lidt som en månelanding.
Den bortførte fabrikant er frigivet.
Han blev sat fri i Bornago, tæt på Cassano d'Adda.
Pengene til løsesummen...
Fabrikanten havde håndjern på...
Et engelsk selskab forsikrede mod bortførelse.
Grænsen var to milliarder.
En liste af bortførere
viste, hvem det var bedst at blive bortført af.
Dem fra Calabrien var de værste. Ça va sans dire.
Udleveringen af løsepenge var det vanskeligste.
Politiet blandede sig altid.
Men jeg havde min egen strategi til problemløsning.
GÅ TIL STATUEN AF JESUS
Ja?
Han er her. Strømerne er i røven på ham.
Lad dem være. Hold øje.
Jeg havde arrangeret en skattejagt i hele Milano.
Han fulgte alle instruktionerne.
Han stopper, går ud, læser, sætter sig ind, kører...
Og politiet aner det ikke.
Det er irriterende, men effektivt.
SMID PAKKEN OVER
Sæt pladen på.
Væk med dig!
- Hvad nu? - Du må hellere gå.
Hvorfor?
Min bror.
Nå, og hvad så?
- Lad os droppe det. - Er du bange?
Jeg kan gøre det selv.
Nej, jeg er træt af at vente i kulden.
Så gå. Jeg bliver.
- Hvis han ikke kommer ud, går jeg. - Bare gå.
Jeg går nu.
Du er her stadigvæk.
Jeg går om lidt.
Der er han.
Jeg argumenterer således:
"Du kender mig, Spadafora.
Har du et problem med min bror, kommer du til mig.
Hvorfor fik han tæsk?"
Men hvorfor holde en hel tale? Hvad skulle jeg sige?
Det var ikke logisk.
Jeg siger undskyld, og så skal jeg betale pengene?
Nej.
Glem det.
Af sted!
Hvad fanden laver du? Fremad, ikke tilbage.
Tættere på.
Kør ind i ham.
- Hvad nu? - Skal du tæve min bror?
Det var mit første mirakel, som vi siger i Calabrien.
Vi er ikke som sicilianerne,
som mødes og taler det igennem, før de slår nogen ihjel.
Vi klarer det selv uden at tænke over det.
Ingen mistænkte mig for Spadafora.
Ingen stillede spørgsmål.
Alle følte sig skyldige.
Hej.
Jeg kunne intet gøre.
Jeg måtte naturligvis gifte mig med hende.
Fra nu af har du stuearrest.
- Nu stopper I. - Santo.
Tygger du også på tyggegummi i kirken?
Selvfølgelig skal vi vente på bruden.
- Hvad er der med Pantaleone? - Han har ondt i røven.
Det er al den chili, han spiser.
Fis af.
Santo.
Der er hun.
Nå? Er alt vel?
Årsagen var diamanten, jeg fik af Spadafora.
En af dem fra Mede.
Guldsmeden, som tog sig af diamanten,
beholdt den og erstattede den med en falsk.
Det var umuligt at se.
En tyv stjæler fra en tyv.
Da han blev taget med diamanten,
brød han sammen og stak os.
Vi blev virkelig røvrendt.
Gør noget, Don Fortunato.
Santo og Mariangela Assunta,
i Jomfru Marias navn og i vidners påhør...
Skynd dig!
Santo, vil du tage Mariangela til din hustru?
Ja.
- Mariangela, vil du... - Ja!
I Gus navn forkynder jeg jer at være ægtefolk.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn.
- Hvilken hånd er det? - Sikke et smukt par.
- Kom nu. - Vi ses.
Tillykke!
Det går nok. Du er en respektabel kvinde nu.
Tættere sammen!
Lad bruden komme til.
Tillykke!
Mine klienter er respektable mennesker.
Tag det roligt!
Bare rolig, Santo. Jeg ordner det med det samme.
Og du?
Der er han jo.
I starten drømte jeg om et middelklasseliv.
Med familie, hus og en forretning.
Men jeg havde ikke giftet mig for at betale regninger som alle andre.
Mens jeg sad i fængsel, skulle min kone betale regninger.
Hun boede igen hos sine forældre.
Hun arbejdede hjemme for at forsørge den lille.
Hun syede dukketøj. 1000 lire pr. Stykke.
Jeg var ikke formelt medlem af klanen på grund af min far,
så ingen hjalp min kone, mens jeg var væk.
Vi kunne ikke fortsætte sådan.
Så jeg forøgede indsatsen.
Sikke noget lort.
Sammenlignet med mafiaen giver bilhandel
virkelig godt.
Den har kørt 118.000 kilometer. Hold lav profil.
Fætrene havde et effektivt system.
Man tjente godt, og det var lovligt.
Næsten.
Se. Det er et hul der.
To tusinde mindre for skrammen.
Hokuspokus.
En...
To...
Og tre.
- Der skal være 15 millioner. - Hvad mener du?
Vi aftalte 15 millioner.
- Vi sagde 7,5. - Ja, 7,5 hver.
Bland dig udenom.
Jeg har knaldet din søster i fire et halvt år.
Hvad skal det sige?
- Hold min søster udenfor. - Vær ikke så japansk.
Det næste blev fast ejendom.
Et kongrescenter her, 28 lejligheder der,
og snart var hele forstaden dækket med beton.
Det var ikke svært at få underentrepriser.
Alle vidste, at en handel med os var lig med indtjening.
Men ikke alle forstod det.
Der var oven i købet mirakler.
Jeg har aldrig dræbt nogen, som ikke fortjente det.
Kun forbrydere, som kendte risikoen.
Efter Spadafora kom der mange andre.
Det hørte til arbejdet.
Jeg måtte skære ned på staben.
Jeg er ikke stolt af det, men det var nødvendigt.
Det er kapitalismens lov. Ça va sans dire.
Min kone anede som sagt intet.
Hold hende udenfor.
I skal se det første værelse.
Der er dejligt åbent, som I kan se.
En flot udsigt over Milano.
Værelset får lys hele dagen fra syd, fra øst og fra nord.
- Kan du lide den? - Ja, den er dejlig.
Jeg søgte ikke mere ærligt arbejde. Hvad var udsigten?
Med en indkomst på 1,5 millioner om måneden?
Jeg har gemt det bedste til sidst. Vi slutter af med et brag.
- Bare fortsæt, vi følger efter. - Bare kom med.
- Kan du lide det? - Ja.
- Du virker ikke sikker. - Hvorfor?
Hvis du ikke er sikker, tager vi den ikke.
Nej, vi tager den.
- Skal vi tage den? - Ja.
Pas på trinnet.
Den herre og den dame, se her.
Er det ikke en fantastisk terrasse?
Det er vidunderligt, Santo. Vi er tæt på Madonnina.
Kan du lide den?
Jeg ville gerne bo her.
Selvfølgelig, skat. Det er et statussymbol.
Der har vi jo chefen.
Nå?
Grib.
Hvordan går det så?
Alt er godt.
- Er alt i orden? - Er min darling i sikkerhed her?
Jeg lejer kun garagen nu,
men jeg køber et showroom senere.
Ja da!
Åh nej!
Pis! Din store idiot. Så du mig ikke?
Der er en skade! Sikke en stor skade!
Prøv at se forlygten!
Se!
Hold op!
- Du kørte ud foran mig. - Nej, det var din skyld. Bare hold op!
- Er der et problem? - Flot. Der kommer soens beskytter.
Hvad sagde du?
Hør her, lad os slå en ting fast.
Dette er en Porsche,
og din stupide kæreste har ramt den.
- Bare se skaden. - Og hvad så?
Hvad mener du?
- Vi kan tale om det. - Nej, lad mig ordne det.
Godt, sig undskyld.
Det tror jeg næppe. Hvorfor?
Vil du ikke sige undskyld?
Hør hvad jeg siger: Nej!
- Tak. - Hvem fanden tror du, at du er?
Hvad med nu? Vil du undskylde nu?
- Stop! - Sig undskyld.
- Undskyld. - Ned på knæ.
- Tak. - Undskyld.
Sig, du er ked af det.
- Undskyld. Det er nok! - Flot.
Ud herfra, dit lede svin.
Forstået?
Lede svin.
Ud herfra.
Kom så, ud med dig.
Forsvind. Flot.
Rend mig i røven.
Nogle mennesker altså!
Er alt vel?
Ja, han råbte bare ad mig. Den slags sker.
Tak for hjælpen,
men det var ikke nødvendigt. Farvel.
- Undskyld, har vi ikke set hinanden før? - Det tror jeg ikke.
I Brera, måske?
I Brera?
Ja, i Brera. Et sted...
Går du til udstilling på Accademia?
Ja... Ja da.
Ja, det hænder.
Og se hvem?
Det var...
Jeg kan ikke komme i tanke om dem.
Jeg er ikke god til navne.
Godt så. Tak igen. Farvel.
Men jeg kan se, at du er kunstner.
- Hvordan kan du se det? - Ser du...
Dine franske manerer, din gang...
Mine franske manerer?
Javel.
Nej... Det er bare, fordi jeg har et penthouse
i Milanos centrum.
Det skal møbleres. Det er en taglejlighed, helt åben.
Du kan måske hjælpe mig.
Jeg laver murmalerier og trompe l'œil.
Godt. Det ville være perfekt til de hvide vægge.
Hvis du giver mig dit nummer...
Her er mit visitkort.
Jeg har meget travlt, men jeg kan måske anbefale nogen.
Annabelle?
Annabelle.
Hende får du aldrig fat på.
Rend mig.
- Pas på min darling. - Bare rolig.
Jeg tænkte: "Paris er død.
Der er fuldt af højrøvede akademikere."
Jeg kedede mig bravt.
Så en dag pakkede jeg min kuffert og rejste.
Jeg kan lide Milano.
Luften er fuld af revolution,
eksperimenteren og... forurening.
Min mor var ikke glad. Hun syntes, jeg skulle blive.
Hun er bekymret for bortførelserne og skyderierne.
- Vildt, ikke? - Meget. Og så her i Milano...
Men de tider er forbi. Milano har forandret sig.
Man ser ikke kriminelle og terrorister mere.
Nej, situationen har ændret sig.
Det er ikke som før,
bare se på politikken...
Undskyld?
Er De klar til at bestille?
Ja, jeg vil gerne have den røgede ørred med lilla polenta.
Ingen enebær, tak. Jeg er allergisk.
Og til Dem?
Det samme.
Ønsker De vin?
Det ville være passende med en mørk vin fra Langhe.
Ça va sans dire.
Netop.
Hvilken vin vil De have?
Den, som damen bad om.
- Undskyld, vil De gentage...? - Den, som damen bad om.
En Barolo riserva.
- Tak. - Vi har en '72 i kælderen.
Fint. Er det i orden?
Ja, fint. Giv os den, tak.
- Jeg kommer straks med den. - Tak.
Han er ikke...
Det var ikke vinens navn.
"Ça va sans dire" er et udtryk,
som betyder, at noget er indlysende.
Det ved jeg godt, jeg lavede bare sjov.
Han forstod det bare ikke.
Hvor har du studeret for at blive forretningsmand?
Buccinascos universitet.
Det universitet eksisterer ikke.
Jo, det gør. Det er bedre end dit, tro mig.
Godt svar.
Du er sød af en forretningsmand at være.
Og du er meget intelligent.
Det er tydeligt, at du har studeret.
Når du taler, lyder du som en ordbog.
Jeg skal på toilettet.
Hold da op.
Hvad glor du på?
Jeg har aldrig været ude med en som dig før.
Hvad, en forretningsmand?
En så uafklaret.
Er det slemt?
Folk går til psykolog af den grund.
Du tager fejl. Jeg er meget afklaret.
Husk at tage den på igen, når du kommer hjem.
Hør, det er ikke, som du tror.
Det er dit problem, ikke mit.
Hvor skal jeg sætte dig af?
Hos dig.
Du skal vise mig den lejlighed, som jeg skal male.
Selvfølgelig.
Min lejlighed. Du skal male den. Det havde jeg glemt.
Jeg så mig aldrig
som en del af Gaetani-fætrenes bande.
Jeg ville ikke være underordnet.
Jeg havde iværksætterblod i årerne. Jeg var selfmade
og startede fra bunden.
Nu var jeg veteran, så jeg ville have mit eget
uden at skulle følge de to fjolser.
Se, hvor meget plads der er.
Vi får brug for det senere.
Takket være sicilianerne mødte jeg Michele Ventura.
Bare rolig, jeg gør det.
Hvordan fungerer det så?
Heroin er fremtiden, Santo.
Tro mig. Du kan tjene 100 millioner om måneden med lukkede øjne.
Hvordan?
Vi importerer det og raffinerer det her.
Vi gør det hele
og fylder alle byens afkroge med det.
Noget af indkomsten investerer vi,
og resten opbevarer vi i Schweiz.
Lyder det åndssvagt? Nej, sådan er proceduren.
Der er brug for iværksætterånd og pragmatisme i livet.
Forstår du?
Ça va sans dire.
Undskyld, hvor meget?
Hundrede millioner om måneden?
Præcis.
Ikke dårligt.
Carlo Alberto, skynd dig, eller de lukker os ikke ind i børnehaven.
- Vil du have kaffe? - Ja tak.
Hvor var du i nat?
I nat?
Du kom hjem kl. 2 i nat.
Hør her, skat, tal ikke dialekt, du er et dårligt eksempel for ham.
Han forstår det allerede.
Jeg har tænkt på noget.
Jeg vil indskrive Carlo Alberto med Salesianerne.
Godt, undersøg det, så gør vi det.
- Det har jeg allerede gjort. - Og?
Det vil tage en evighed at følge ham derhen.
Er det nu den lejlighed i byen igen?
Ja, den var flot, men vi har det bedre her.
Her er græs, børnene kan lege, vores venner bor her.
Der er stressende ved domkirken.
Trafik, smog, forurening, for ikke at tale om lommetyve.
Der skal mine børn ikke bo.
- Godt, du har måske ret. - Selvfølgelig.
Hvad er der?
Ikke noget. Hvorfor?
Tja. Du virker nedtryk.
Du stråler ikke ligefrem.
Du behøver ikke skamme dig. Det er ikke som før.
Tal dog med en psykolog.
Jeg har ingen problemer.
Det siger jeg ikke. Forstå mig ret.
- Du virker bare lidt... - Lidt...?
Du er uafklaret.
Du, far skal på arbejde.
Vær sød ved mor.
Opfør dig pænt.
- Farvel. - Farvel.
Jeg bestiller en tid.
Santo. Nu er du vel ikke indblandet i stoffer, vel?
Opfør dig pænt, skat.
Er du vanvittig?
Ikke engang fætrene kendte til Annabelle.
Jeg benægtede alt.
Smukt.
- Prøv med et close-up. - Ja, bagefter.
Mafiaen er den samme overalt.
Buscetta var utroværdig, da han havde en elskerinde.
Jeg troede dog aldrig på æresbegreberne.
Hvis store fisk som fætrene
havde en håndlanger, som sad i fængsel,
ville de, under påskud af at ville hjælpe,
før eller siden begynde at bage på hans kone.
Hvad laver du?
Bare skriv "iværksætter".
Indenfor hvilket område?
Byggebranchen.
Russo Anpartsselskab.
Vi gør os i projekter inden for erhverv og beboelse.
Har du set de nye blokke i Segrate?
Vi har bygget dem.
Hvis du får brug for...
...bygningsarbejde, så ring.
Du får en god pris. Ça va sans dire.
Tak.
Netværket skulle udvides.
Calabreserne var ved at drukne Milano i heroin.
Jeg fik idéen med en narkosommelier.
Store selskaber havde fokusgrupper.
Det skulle vi også have.
Narkomanen afprøver længden af rusen.
Alt efter reaktionerne kendte vi virkningen
og satte en pris.
Man skal have et godt produkt for at blive på markedet.
Sådan ser jeg det.
Hvordan er det?
Godt, ikke?
Fint.
Bland det op fire gange.
- Bland det op fire gange. - Fire.
Hvorfor skal du gentage det?
- Lad mig være. - Fis af.
Nå? Hvordan er det?
Hvad?
Virker det ikke?
Fandens også!
Bland det op to gange.
Rend mig i røven!
To gange!
Det går ud over min fætter.
- Er han din fætter? - Hold op.
Hvordan er det?
Pis, han er død.
Har vi mistet ham?
Hvordan er det? Er det godt?
Bland det op otte gange!
- Det er fremragende. - Otte gange!
Otte. Bland det op otte gange.
Vores styrke var, at vi ikke tog vores produkt.
Ellers udgjorde man en risiko.
Kodeordet er...
"...fantusiasme".
"Fantusiasme". Eller bare sympati.
Vi styres
af bevægelser, som er "fantusiastiske",
fantastiske og entustiastiske,
stolthedens mirakel, infantil ekshibitionisme.
Vi skal være opportunistiske
og specialister
i encyklopædisk enøjethed, som får os til at observere med ét øje
blandt stemmer af stiliseret liv opdelt i encyklopædier.
Vi skal alle gøre krav
på eksil i den fjerde kosmiske verden,
beskyttet mod den "fantusiastiske" trussel,
den "fantusiastiske" planet.
Emfasens planet,
som bliver til kunst.
Bravo!
Det var godt. Meget...
- Tak. - Giampi, der er Santo.
- En fornøjelse. - En fornøjelse.
- Men hvor er kunstværket? - Han er kunstværket.
Er du skuespiller? Mimiker?
Nej.
Jeg er et koncept.
Hvad sælger du? Jeg forstår det ikke.
Inspiration.
Og inspiration er abstrakt.
Tager du pis på mig?
- Glem det. - Han sælger inspiration.
Santo forstår sig ikke på kunst.
Nej, jeg forstår det da.
Jeg forstår ikke, hvordan dit koncept virker.
Undskyld os.
Jeg taler med ham.
Jeg ville spørge, hvordan det fungerer.
Vil du ødelægge min aften?
Skal du ikke være et andet sted?
Har du glemt, at det også er mit hjem?
Havde vi ikke en aftale?
Sagde vi ikke, at det skulle være et åbent forhold?
Det er ikke...
Er du nu blevet besidderisk calabreser?
Jeg?
Jeg gik endda med til at dele dig med din kone.
Vil jeg tro.
KUNSTNEREN OG FORRETNINGSMANDEN
Kom ind, fru Russo.
Er De klar?
Jeg tror det.
Når De er parat.
Undskyld, jeg er lidt træt.
De har allerede to børn?
De blev gift meget ung.
Hvad ellers?
Har De aldrig overvejet at arbejde, blive uafhængig?
Mine børn opfylder alle mine behov.
Det har jeg det godt med.
Hvad med Deres mand?
Han giver mig så mange tanker.
Hvad foregår der i hans hoved?
Han har altid så meget i hovedet.
Projekter, ideer, ambitioner.
Hvad bryder han sig om mig?
Han betaler andre for at lytte til mig.
Efter så mange år ved jeg ikke, hvad han tænker.
Om han virkelig ville have mig.
Han giftede sig dog med mig, og han elsker vores børn.
Det er i orden, hvis han ikke elsker mig.
Han elsker jo ikke engang sig selv.
Han vil være en anden og have et andet liv.
Uden mig.
Tror De, at Deres mand er Dem utro?
Hvor vover De?
Min mand er respektabel. Hvor kan De tro det?
Hvordan skete det?
De fandt ham på gaden.
Han var fuldstændig påvirket.
Han havde stoffer på sig.
Slim har altid været en tikkende bombe. Han er helt ude af kontrol.
Han er blevet en risikofaktor.
Har du aldrig bemærket, at din ven var narkoman?
Nej, det har jeg ikke.
Vi får ham fjernet.
Vi har et andet problem.
Ring til Bova.
Sagen er, at Bova er problemet.
Bova er problemet.
Der er opstået problemer under forhandlingerne.
Slim sidder i det til halsen.
Mellem mafiaen og staten sidder advokaterne.
Karrieremagere, som kun tænker på sig selv.
Folk, som gerne får andre anholdt,
til gengæld for kundens løsladelse.
Det forsøgte Bova at gøre.
Han ville røvrende Slim, for at få en anden løsladt.
Hvor meget har de betalt dig?
Hvad taler du om?
Hør her...
Vi har altid ignoreret dine numre.
Vi vil skide på, at du malker dommer Massari.
Det er din sag.
Du er klog, han er et fjols.
Men tror du måske også, at vi er fjolser?
Jeg har gjort alt i min magt for Salvatore.
Protest. Sludder.
Hør, hvad vi gør.
Tal med din ven i politiet, og få min ven løsladt.
Du får en chance til. Hvad siger du til det?
"Kunden har altid ret."
Det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke komme ud af det.
Får jeg ikke sicilianernes mand ud, straffer de mig.
Så må du vælge.
Det er kun rimeligt.
Jeg har altid sagt til alle, at du gør det godt.
Og du er god.
Men ingen er uundværlig.
Glem ikke det.
Herre, velsign dette hjem.
Hvor er Santo?
Han er her ikke.
Han burde skrifte før velsignelsen.
Er der problemer?
Min mand respekterer ikke sit løfte til Gud.
Begå ikke samme fejl. Tro på ægteskabet.
De ved ikke, hvad han er i stand til.
Jeg vil intet vide.
Hvis Santo fortsætter sine synder, må De, som en hengiven kvinde, bede til Gud.
De skal bede for hans og Deres børns frelse.
Bed. Vor Frue lytter til os.
Lover De, at jeg ser Dem oftere i kirken?
- Det gør jeg. - Godt.
Jeg velsigner Dem i Faderens, Sønnens
og Helligåndens navn.
- Amen. - Amen.
Tag en drink. Du er hjemme nu.
Hvordan går det, Slim?
Godt. Og dig?
Nu du er tilbage, skal vi have en snak.
Vi har besluttet, at Bova skal dø.
Svinet ville lade dig rådne op i fængslet.
Han ville hellere have sicilianeren løsladt.
Vi må få ham fjernet.
Den lille lort.
Og du skal gøre det.
Er I sikre?
Vi er enige.
Hvem skal så tage sig af juraen?
Når paven dør, træder en anden i hans sted.
Jeg tror ikke, at jeg kan gøre det.
Gør mig den tjeneste.
- Skål. - Skål.
Pis.
I trænger ind i mit hjem, I svinemikler?
Hvem ringer du til?
Hvad med børnene?
De er lagt i seng. Hvem ringer du til?
- Tænk ikke på det. - Santo...
- Kan du ikke se, her har været indbrud? - Santo...
Se på mig, Santo. Der er ikke sket noget.
Jeg har ikke brug for det.
- Hvad har du gjort med håret? - Intet.
Jeg har ikke brug for det.
- Har du givet det hele væk? - Ja.
Jeg gjorde det for dig og din frelse.
Dine synder er nu mine. Du skal ikke længere være bange.
Du har det ikke godt, skat.
Du har brug for en eksorcist.
Du forstår ikke. Vor Frue viser dig nåde.
Selvom du ikke selv viser nogen.
Ikke engang over for dem, som elsker dig.
Hør her. Ved du, hvad du skal gøre nu?
Ring, og sig, du skal have alt tilbage.
Forstået? Alt!
Hver eneste ørering,
dine pelse. Alt, for fanden!
Er det forstået? Det er alt sammen mit. Jeg købte det sgu for min egne penge!
Hvem ringede du til? Hvem, for fanden?
Idioterne fra menigheden i Buccinasco måske?
Eller dem fra Corsico?
Ring, og bed dem om at aflevere alt tilbage! Forstået?
Pis!
Tro mig, Santo. Det var den eneste udvej.
Hvad fanden taler du om?
Hvad er der galt med dig? Du slog ham næsten ihjel.
Gift dig med mig.
Jeg ved, hvem du virkelig er.
Jeg ved, og jeg er sikker på det...
...at jeg kan gøre dig lykkelig.
Hør her, Carlo Alberto...
Far vil altid være der for dig, forstår du?
Forstår du det?
Men du skal være manden i huset fra nu af.
Okay.
Godt, jeg går lige til sagen.
Du skal sige noget til mor fra mig.
Du skal gentage, hvad jeg siger. Det er vigtigt.
Hvorfor siger du det så ikke selv?
Nej, ellers bliver hun bare ked af det.
Er det forstået?
Godt.
Altså...
Måske ikke nu, men snart
vil selv mor indse, at det er den bedste løsning for alle,
og selvom vi ikke lever sammen længere,
skal vi aldrig mangle noget.
De ved, hvem jeg er, ikke?
Må jeg komme ind?
Værsgo.
Jeg tænkte nok, det ville ske før eller senere.
Har han talt om mig?
Ja, et par gange.
- Frøken Bermont... - Annabelle.
Annabelle.
Beder du?
- Mig? Nej. - Naturligvis ikke.
Det tilfalder mig ikke at dømme dig.
Må jeg sætte mig?
Ja.
Du kender ham ikke.
Hvis han ikke har mod til at skrifte, må jeg gøre det.
For Santos bedste
og for hans sjæls frelse.
Hans synder er mine synder.
Jeg tog hans synder på mig af kærlighed.
Men det må du gøre fra nu af.
Det må du gøre, hvis du elsker ham.
Jeg forstår det ikke.
Vores Santo er en tyv.
Han er morder.
Han har røvet, myrdet og bortført.
Ham og hans venner fra Corsico og Buccinasco.
Før i tiden var du måske endt i hans bagagerum.
Forstår du nu, du skal bede for ham?
Lov mig at gøre det.
Annabelle?
Det er velgørenhed. Hent jeres rygsække.
Hvad forventede de?
Vi yder velgørenhed, men det er ikke en gavebod.
Har de ikke råd til at betale 5 millioner for et bord?
Santo!
Vi går nu.
Undskyld mig.
Værsgo.
En pause?
Jeg fortsætter gerne.
Det var godt.
Hvorfor måtte tyrkerne og Attanasio dø?
Undskyld, hvad?
Hvorfor skulle de alle sammen dø?
Balladen startede efter et røveri.
Et bedrageri.
Vi ribbede tyrkerne for 100 kilo heroin.
Gaetani-fætrene og jeg fik næsten 100 kilo heroin af tyrkerne
uden at betale en lire.
Det sker i den branche.
Det var en gentlemanaftale.
Sket er sket. Hvad kunne vi gøre?
Vi forventede en straffeaktion.
De var ikke just landsbytosser.
Men der skete intet. Intet!
Vi glemte alt om det.
Alligevel fandt de os.
De kendte ikke mit navn. Jeg sagde, jeg hed Gianni.
Gianni...
Kemal vil tale med dig.
Og det kaldte de mig til det sidste.
Er det forstået, Gianni?
Jeg spillede idiot.
De var nemlig bevæbnede.
Det, der siden skete, var en logisk konsekvens.
Hvad så? Er du nervøs?
Jeg hundefryser.
Du virker ikke frisk.
Slap af, det er sidste gang.
Der kommer de.
Gianni...
Forsvind.
Skrid med dig. Af sted!
Den idiot til Nuri
blev anholdt i Brescia for narkohandel.
Han stak mig og fortalte dem alt.
Jeg hørte, at han straks spyttede ud.
Der er også noget fra Mario. Jeg ved, at det ikke er meget.
Du burde ikke tage dig af det.
Mario sagde, at han talte med fætrene.
De fastholder, at du skal være tålmodig.
Hvad snakker de om?
Jeg er ikke en daglejer på akkord.
Jeg er kun en af deres, når det passer dem.
De siger, at de ikke tjener nogen penge.
Så siger vi det.
Hvad med børnene?
De har det godt.
Jeg har en god nyhed.
Jeg talte med advokaten.
Endnu en god en.
Han får dig overført til en anden anstalt.
- Forflytter de mig? - Ja.
Hvorhen?
Til Bergamo.
Forholdene skulle være bedre.
Undskyld, må man ryge her?
Jeg vidste, hvem der sad i Bergamo.
En flok fra Platì.
Fætrenes familie, venner og håndlangere.
Langtidsfanger, som skulle sidde der længe.
Folk, som ikke kan afvise de lokale bosser.
De ville tydeligvis likvidere mig.
Hvad er der galt?
Er du ikke glad?
Var det ikke det, du ville?
Hvad der end sker...
Du skal vide, at jeg elsker dig,
selvom jeg ikke har sagt det ofte.
Jeg har været en dårlig ægtemand.
Jeg elsker dig.
Forstår du det?
- Forstår du det? - Gør dig intet besvær.
Vi ses i næste uge.
Børnene er måske med.
Mariangela...
Jeg vil høre det.
Elsker du mig?
Ça va sans dire.
Hvad skete der?
Ikke noget alvorligt. Du er snart frisk igen.
Du har intet at frygte.
Vis anger, Santo.
Vis anger.
Anger hjælper ikke, Russo.
Erkend det dog.
De ringede ikke, fordi De indså Deres skyld.
De gjorde det for at hytte Deres eget skind.
Cost-benefit, profit og tab, som sædvanlig.
Det er Deres logik, Russo, og den er mere ubarmhjertig, end De er.
Ça va sans dire.
Har vi så en aftale?
Ça va sans dire.
- Politiet! - Spred jer!
166 ANHOLDELSER
14 LIVSTIDSDOMME
100 DOMME PÅ 20-30 ÅR
INGEN FRIFINDELSER
BESLAGLAGTE VARER FOR 10 MILLIARDER
Lad mig være, pansersvin!
10 SIGTELSER FOR BORTFØRELSE
22 FOR DRAB
63 FOR ORGANISERET KRIMINALITET
Tag det roligt.
76 SIGTELSER FOR SMUGLING
Kan vi få noget at spise på vejen? Jeg er dødsulten.
Øjeblik.
Nu er jeg calabresernes vigtigste mål.
Det vil jeg altid være.
Efter retssagen så jeg aldrig min kone og børn igen.
Nå, det kunne ikke være anderledes.
Jeg vil bære mine tab til min dødsdag.
Jeg bor et afsides sted,
men i det mindste støder jeg ikke på folk fra Platì.
Det ville være meget uheldigt.
- Goddag. - Goddag.
- En han eller en hun? - En hun.
- Og Deres? - En dreng.
Er det ikke tydeligt?
- De er ikke herfra, vel? - Nej, jeg er italiener.
- Javel. - Ja.
Hvorfra i Italien?
- Jeg er fra Milano. - Godt.
Jeg har mødt en. Hun kender mig ikke.
- Kender De Calabrien? - Nej.
Hun kender kun mit falske navn.
Den perfekte partner til mit nye liv.
Har jeg ret?
Tekster af: Dorte Langberg