GLADIATORUL II
…te salută.
LA 16 ANI DE LA MOARTEA LUI MARCUS AURELIUS,
VISUL SĂU PENTRU ROMA A FOST UITAT.
SUB TIRANIA ÎMPĂRAȚILOR GEMENI
GETA ȘI CARACALLA, CORUPȚIA ÎNFLOREȘTE.
VIOLENȚA LOR NEMILOASĂ SE RĂSPÂNDEȘTE CA O MOLIMĂ ÎN TOT IMPERIUL.
PRĂBUȘIREA MARII CETĂȚI E IMINENTĂ.
MAI RĂMÂN DOAR SPERANȚELE CELOR CARE ÎNDRĂZNESC SĂ VISEZE…
Fii blând, Hanno!
Vă invocăm numele mărețe pentru a ne sări în ajutor.
Înfrângeți-i pe romani!
NUMIDIA, 200 D.H.
Nimiciți-le corăbiile, mașinăriile de război și soldații!
Vom triumfa!
Ozalsces.
Arishat.
Hanno!
N-ai adus o ofrandă azi.
Prefer să sacrific un roman.
Oriunde ai fi…
sunt cu tine.
Și oriunde ai fi tu,
sunt veșnic cu tine.
Soția mea.
Vântul e prea puternic. Strângeți pânza și vâsliți!
Vâsliți!
Singurele lor pământuri sunt furate.
Oriunde merg lasă distrugere în urmă, dar îi spun pace.
Asta e ultima cetate liberă din Africa Nova.
Azi pornim la luptă.
Rugați-vă ca zeul vostru să vă apere. Dacă n-o face… nu e zeu.
N-avem de ce să ne temem.
Nu mergem unde pășește moartea.
Unde pășim noi…
nu vine moartea.
Rămâneți uniți și ascultați-mi ordinele!
Privirea înainte și mintea atentă!
Trageți!
Pregătiți armele!
Încă o dată!
Partea dreaptă arde!
Rămâneți în formație!
Trageți!
Arcași, pregătiți-vă!
Trageți!
Fixați săgeata!
Întindeți arcul!
Trageți!
Arcași!
Trageți!
- Ridicați turnul! - Ridicați turnul!
- Încetiniți la pupa! - Încetiniți la pupa!
Învârte!
Coborâți podul!
Podul e blocat!
Sire!
Trageți!
Arcași!
Acolo!
Omorâți-o!
Arishat!
Arishat.
Arishat!
O să te aștept.
Verificați toate trupurile! Nu lăsați nimic!
Revendic această cetate…
pentru gloria Romei.
Vae victis.
Vai de cei învinși…
Următorii!
- Coborâți! - Mergeți jos!
Ce răni ți-au făcut!
Ridică brațul! Ușor… Ține asta!
Arishat?
Îmi pare rău, fiule.
N-o mai duc mult.
Galera asta ne duce într-un loc căruia n-o să-i supraviețuiesc.
Sunt gata să mă duc în altă parte.
Mai stai cu noi o vreme!
Îmi amintesc clar când ne-ai fost adus.
Un băiețel singuratic din deșert. Inocent.
Speriat.
Ai îmbrățișat tot ce te-am învățat.
Ai descoperit iubirea lui Arishat. Sufletul tău era din nou plin.
Când o fi să mor,
strămoșii mei o să mă aștepte pe lumea cealaltă.
Pe tine cine o să te aștepte? Hanno… s-a zis cu mine.
Nu-i lăsa să te schimbe!
L-ați văzut pe băiatul ăsta?
Eama!
Trebuie să pleci singur de aici, Hanno.
Nu-i lăsa să te găsească!
Du-te!
OSTIA PORTUL ROMEI
Acacius!
Împărate Geta…
Împărate Caracalla…
Generale Acacius!
Am cucerit Numidia în numele vostru,
pentru ca imperiul vostru să pună în umbră toți împărații care v-au precedat.
Pune-i coroana de lauri, frate!
Acacius!
În onoarea cuceririi tale,
vom organiza jocuri în Colosseum.
Nu doresc jocuri în onoarea mea.
Să slujesc Senatul și poporul roman e o onoare suficientă pentru mine.
Ești prea modest, Acacius.
Nu e o trăsătură potrivită unui general cu atâtea realizări.
Gloria e a voastră, nu a mea.
Vreau doar un răgaz de la război, să pot sta cu soția mea.
Soția ta, da… Îți amintești ce privilegii i-am oferit?
- Unde e? De ce ignoră o asemenea ocazie? - O să mai fie și alte victorii.
Persia.
India.
Ambele trebuie cucerite.
Roma are mulți supuși. Trebuie să-i hrănească.
Să mănânce război!
Triumfurile tale vor fi sărbătorite
ca un tribut adus măreției poporului roman.
ANTIUM LA PERIFERIA ROMEI
- Duceți-vă dracului! - Muriți, gunoaie!
Macrinus din Tisdrus, stăpânul gladiatorilor!
Stai aproape de mine!
Edili și consilieri ai așezării,
distinși oaspeți,
cetățeni ai Antiumului…
iată care-i soarta
inamicilor învinși ai Romei!
Numidienii barbari
și căpetenia lor,
Jugurtha!
Suntem vânați!
Ăsta e interesant.
Îl cumpăr.
Stai! Cine-i acolo?
Generale!
Doamnă!
Slavă zeilor că te-au adus înapoi în siguranță!
Slavă soldaților! Ei m-au protejat.
Vino să te hrănesc!
Haide!
La perete!
Arena e un templu sacru.
Pentru cei mai bravi dintre voi, drumul către glorie trece prin arenă.
Arena face gladiatori din sclavi și oameni liberi din gladiatori.
Ai viermi.
Pe ăsta îl știu. Mănâncă maimuțe.
Așezați-vă, mâncați!
Tu!
Hanno, ridică-te!
Care e… limba ta maternă? Le vorbesc pe toate.
Nu poți să răspunzi sau nu vrei?
Bine.
Violența e o limbă universală.
Viggo… pune-l la încercare!
Știe să se bată cu maimuțele. Să vedem dacă știe să se bată cu oamenii.
Ajunge!
Foarte bine.
Spală-l!
Și adu-l la mine.
Un maxilar puternic.
Brațe zdravene.
Miroși bine.
O să faci treabă bună.
Alegerea gladiatorilor e o artă.
Unii îi aleg pe cei care distrează lumea. Alții aleg forța brută.
Eu aleg furia.
Gloata iubește sângele și pe cei care iubesc sângele la fel de mult.
Iar din tine, prietene,
furia curge ca…
ca laptele…
din țâța unei târfe.
- O să fii un luptător pe cinste. - Nu pentru tine.
Ai dreptate, nu lupți pentru mine.
Eu te trimit în ring. Lupți sau mori. Tu alegi.
Dar pe cine ți-aș putea oferi
pentru a-ți satisface furia asta?
Întreaga armată romană.
E prea mult.
- Mă mulțumesc cu generalul. - Generalul?
Generalul Acacius?
Folosește-ți furia în slujba mea
și căpățâna lui o să-ți aștepte sabia.
Slujește-mă și o să te slujesc. Refuză-mă…
și vei muri.
Uneori îmi spun că mai bine mă părăseai decât să lupți pentru ei.
Am făcut o alegere.
M-am împăcat cu ea.
Dar nu mai am răbdare cu ăia doi.
Leta?
Te poți duce în iatacul tău. Nu mai avem nevoie de nimic.
Să aud neveste și mame plângându-și morții pe țărmul Numidiei…
Lucilla…
Nu mai vreau!
Nu mai irosesc încă o generație de tineri pentru vanitatea lor.
Mai lupt doar ca să-i înlătur de la putere.
Când ajung soldații tăi?
Ancorează la Ostia peste zece zile.
Câți dintre ei îți sunt loiali?
Toți.
Împărații nu au susținerea poporului.
Oamenii sunt sătui de nebunie și tiranie.
Care mai e visul Romei dacă poporul său nu e liber?
Distrați-vă…
fără măsură!
Mulțumesc.
Vă rog, beți!
Scuzați-mă! Macrinus!
Știam că n-o să poți rămâne în provincii.
- Am venit doar pentru jocuri. - Ei bine…
n-o să fii dezamăgit.
Roma are destule jocuri pentru poftele celor ca tine.
Cei ca mine, Thraex? Cei ca noi.
Știu că nu se întâmplă nimic la Roma fără să… deguști tu mai întâi.
- Ce caut aici? - O să afli în curând.
Am auzit că ai fi interesat să candidezi pentru Senat, Macrinus.
Eu? Nu.
Nici nu știu să folosesc abacul. Dar înțeleg
că există obiceiul ca oaspeții tăi să parieze la petrecerile astea.
Ce sumă vrei să joci?
O mie de dinari de aur?
Două.
Două?
Dinari.
Faceți loc!
Împărații mei!
Doamnelor, domnilor, senatori!
Pentru distracția voastră…
arta luptei!
Vi-l prezint pe barbar contra
omului meu, mărețul Vichek!
- El e gladiatorul tău? - Da.
Trei runde, corp la corp.
Săbii!
Vrem săbii. O luptă pe viață și pe moarte.
Nu se oferă și nu se primește îndurare.
Luptați!
Frate…
să nu ne ucidem între noi pentru distracția lor!
Remarcabil!
Thraex, a părut costisitor.
- Felicitări! - Mulțumesc.
Remarcabil!
De unde ești?
Grăiește!
Grăiește, am zis!
E din colonii, Majestate. Nu cunoaște decât limba sa maternă.
„Porțile iadului sunt deschise zi și noapte.
Lină e coborârea și ușor e drumul.
Dar…
să te întorci din iad și să vezi cerul senin,
asta e sarcina cea grea.”
Virgiliu, Majestate.
Poezie!
- Foarte inteligent, Macrinus! - Mulțumesc.
M-am plictisit, dar tu mă surprinzi.
- Unica mea dorință e să vă distrez. - Ne-am distrat.
Ne-am distrat.
Abia așteptăm să-ți vedem poetul…
luptând în arenă.
Și eu la fel, Majestățile Voastre.
Mulțumesc.
Viggo?
Vino cu mine!
Ai luptat bine azi, dar ai avut și noroc.
Versurile pe care le-ai recitat…
Știu sigur că nu le-ai învățat în Africa.
Versurile bune ajung departe.
- Cine te-a învățat poezie? - Un ofițer roman prizonier.
Trebuia să-l păzesc, iar el ne spunea povești, să mai treacă timpul.
- Ce s-a ales de prizonierul ăsta? - L-am mâncat.
- Cum fac barbarii. - Cum fac barbarii…
Unde te-ai născut?
Ce importanță are trecutul meu, dacă viitorul cere să mor pentru tine în arenă?
La ce mă ajută banii romani?
Un gladiator…
își poate cumpăra libertatea.
Independența.
Visul roman.
Nu, „sclavul nu visează să fie liber, ci să aibă propriul sclav”.
Cicero.
Asta ai învățat în copilărie, Macrinus?
Ce ai făcut pentru banii romani?
Mi-ai promis un cap.
Câștigă-ți pâinea și îți aduc capul oricui ceri.
Tată,
protejează-ne și îndrumă-ne!
Domnilor senatori!
Doamnă…
Aș fi vrut să ne întâlnim în vremuri mai bune.
O să vină și vremuri mai bune.
De ce ne-am adunat aici?
Ca să recucerim cetatea.
Și să readucem Roma
la locul ei de drept.
Interesantă propunere!
- Când? - În ultima zi a jocurilor.
Armata mea îmi așteaptă ordinele la Ostia.
Cinci mii de soldați credincioși mie
intră în Roma și vin la Colosseum,
unde-i arestează pe împărați pentru crime împotriva Senatului
și poporului.
Planul e ambițios și riscant.
O să administrați Roma…
Marcus Aurelius vorbea despre redarea puterii Senatului,
dar asta a fost acum o generație.
S-au schimbat multe între timp.
Oamenii n-au mai cunoscut speranța
de mulți ani.
Cu timpul…
și cu îndrumări…
Lucilla, ești fiica lui Marcus Aurelius.
I-am fost loial.
Îți sunt și ție.
Domnule senator Thraex?
Politica urmează puterea, doamnă.
Cucerește ce ți se cuvine de drept,
iar Senatul te va susține.
Mulțumesc.
POARTA CĂTRE ROMA
Mâncare!
Când mi-au spus despre locul ăsta, n-au pomenit duhoarea.
Hanno miroase așa.
Trebuie să mă îndurați așa cum sunt.
Ce-i ăla? Un lup?
Gemenii ăia au fost alungați,
lăsați să moară pe dealuri.
Lupoaica i-a găsit și i-a alăptat.
Crescuți de un animal. Au asta în sânge.
De unde cunoști locul ăsta?
Știu ce haos au stârnit.
Cetatea asta infectează tot ce atinge.
- E mai mare decât mă așteptam. - Nu te lăsa vrăjit! E o cetate bolnavă.
Mâncare!
Tu! Gunoi barbar!
Ajutați-mă, vă rog!
Thraex!
- În legătură cu rămășagul nostru… - Barbarul.
N-am uitat, eu îmi achit datoriile.
Voiam să sugerez că poate norocul e de partea ta.
Mergem la dublu sau nimic?
Prospături.
Alinierea!
Cântați!
Împărate Caracalla!
Împărate Geta!
Cetățeni romani!
Aceste jocuri sacre
se țin în onoarea victoriei Romei
asupra barbarilor numidieni…
Duceți-vă!
…și pentru a-l onora pe comandantul legiunilor romane,
generalul Justus Acacius!
Trăiască Acacius!
Alături de el e Lucilla, fiica împăratului Marcus Aurelius.
- Lucilla! - Mama Romei!
Acacius!
Generale!
Acacius! Acacius!
Acacius!
Vorbește-le!
Nu sunt orator și nici politician.
Sunt soldat.
Am văzut bărbați și femei curajoase în război.
Am văzut curaj și în această arenă odată.
Dacă le cereți ceva zeilor,
cereți-le același curaj.
Pentru că Roma are nevoie de el acum.
Acacius! Acacius!
De la Poarta de Sud,
luptătorii lui Macrinus din Tisdrus!
Dintre luptătorii împăraților Caracalla și Geta,
campionul neînvins:
Gliceo Distrugătorul!
Stați pe loc!
Ave, Cezari!
Gliceo!
Stați laolaltă, iar când atacă, fugiți spre zid!
De ce aș face asta?
Stați!
Fugiți!
Lașilor!
Către ziduri!
Haide!
Frate, ăsta e poetul, nu?
Nu-mi amintesc.
Noaptea aia e în ceață.
„Porțile iadului sunt deschise zi și noapte.
Lină e…”Am uitat.
„Lină e coborârea…”
„Lină e coborârea și ușor e drumul.”
Scut!
Îndurare!
Sânge.
Lucilla… să dăm dovadă de îndurare?
Îndurare!
Fără milă!
Zeii ți-au cruțat viața…
Mai bine mă omorâți decât să accept mila romanilor!
Ucide-l!
Hanno! Hanno!
Drumul către libertate nu trece prin arenă.
Ăsta e capătul său.
Duceți-vă în celulele voastre!
Hanno! Hanno!
Haide!
„Porțile iadului sunt deschise zi și noapte.
Lină e coborârea și ușor e drumul.”
Așa și așa.
Te-am învins.
Sunt Maximus, mântuitorul Romei!
Scatto și Argento.
Lucius e în siguranță?
Lucius!
Lucius,
ești singurul moștenitor al tronului.
Sunt oameni care vor să te omoare ca să ajungă la putere.
Promit că te aduc înapoi imediat ce nu mai ești în primejdie.
Mamă, de ce nu poți veni cu mine?
Trebuie să rămân aici pentru tine. Și pentru Roma.
Nu uita cine ești!
Și că te iubesc.
Te iubesc!
Vino!
Dă-mi piciorul!
Plecați!
Cum te cheamă?
Ravi. Sunt doctor.
Pentru că mai mulți oameni mor din cauza infecțiilor decât în arenă.
Rana trebuie curățată și cusută.
O să doară.
Am aici Răsuflarea Diavolului și opiu.
E pentru durere.
Trage în piept!
Sunt aici de atâta vreme, că nu mă mai impresionează.
Am făcut nenumărate amputări.
- Unde ai învățat meserie? - De ce întrebi?
Ai mâna grea.
Am fost gladiator.
M-ai fi învins? În zilele tale de glorie?
În halul în care ești, te pot învinge și acum.
Norocul tău e că am renunțat la sabie.
Acum salvez vieți, nu le iau.
De ce ai făcut schimbarea atât de târziu în viață?
„Ce facem în viață răsună în eternitate.”
Simt că știu vorbele astea.
Nu-mi aparțin. Sunt scrise pe un mormânt,
deasupra osemintelor unui gladiator.
Campionul meu! Simt miros de Răsuflarea Diavolului!
Campionul meu!
Ai auzit mulțimea?
Ai un har. Mi-am dat seama de la început.
- Chiar așa? - Da. Grecii îi spun…
thymos.
Fum.
Furie.
Furia asta e harul tău.
Ești ca marele Ahile.
Să nu-l pierzi!
O să-ți aducă măreția, campionul meu.
Mulțumesc pentru invitație.
Sunt onorat.
Toată curtea vorbește despre tine.
Da.
Ne-am mai întâlnit.
- Da? - Cu mult timp în urmă.
Unde?
Luptam în armata tatălui vostru, în campania africană.
Ai luptat cu tatăl meu?
Am avut privilegiul
să-i citesc „Meditațiile”.
„Cea mai bună răzbunare
e să nu-i semeni celui care ți-a făcut rău.”
Am auzit că ai înarmat jumătate din legiunile imperiului,
iar acum, la Roma,
câștigi influență plătind gladiatorii.
O fac din pasiune pentru sport.
Unde i-ai găsit pe gladiatori?
De obicei sunt prizonieri de război.
Sau vagabonzi. De ce întrebați?
Oamenii pot alege să lupte…
și să supraviețuiască. Și în viață e la fel ca în arenă, nu?
- El cine e? - Tatăl meu în tinerețe.
A avut un copil?
Toată lumea știe asta. Când Commodus a fost ucis, băiatul a dispărut.
- Dar cui îi pasă? - Lucillei îi pasă. Vin!
Vin!
Doar era de stirpe regală.
Cine era tatăl lui?
În aparență, Lucius Verus.
Fusese o căsătorie aranjată când ea avea 14 ani.
Femeile nu erau pe gustul lui.
- Nici pe gustul meu, uneori. - Nici pe gustul tău!
Nu, se zvonește că avea amanți.
Și se zvonește că adevăratul tată era Commodus.
- Iubire frățească. - Da.
Dacă a murit…
trebuie să existe un cadavru.
Dacă trăiește, ar trebui să aibă…
Să calculăm!
- Avea vreo 12 ani când a murit împăratul. - Da.
Asta înseamnă că are…
Doamnă!
Gracchus.
- Veniți! - Mulțumesc.
Gladiatorule…
mă cunoști?
Ai familie?
Am soție. Arishat.
Arishat.
A fost ucisă la ordinul soțului tău.
Roma se îneacă cu propriul sânge.
Dar te bucuri de plăcerile Colosseumului.
Sunt multe lucruri pe care nu le înțelegi.
- Lucius! - Nu știu cine crezi că sunt.
Numele meu e Hanno și nu țin minte să am mamă.
Îmi pare tare rău.
Dacă fiul tău ar fi aici, sigur ți-ar spune să nu-l plângi.
Căci n-ar mai fi băiatul pe care l-ai alungat. Băiatul ăla a murit.
Probabil crezi că sunt un om de nimic.
Că te-am trădat.
Dar trebuie să știi…
că, dacă refuzi iubirea mamei tale,
măcar să iei puterea tatălui tău.
Ai nevoie de ea.
Numele lui era Maximus Decimus Meridius.
- Și-l văd în tine. - Pleacă!
Doamnă, trebuie să plecăm de îndată!
Lucius, ai fost iubit de mine și de tatăl tău.
- Numele tău era pe buzele lui… - Afară!
Lucius trăiește.
- Ești sigură? - Da.
Îmi cunosc fiul.
Am vorbit cu el în seara asta.
Nu vrea să știe de mine, după ce am făcut…
dar trăiește.
Mâine e a treia zi a jocurilor.
- Majoritatea luptătorilor vor muri. - Acacius…
Trebuie să-l ajuți.
- Să-l ajut? - Da.
Atunci l-am dezamăgit. Știu asta.
Nu pot s-o fac și acum.
Armata e în Ostia. Dacă mai așteptăm câteva zile…
Ar putea muri până atunci!
Acacius…
mi-aș da cu drag viața pentru Roma,
dar nu-mi sacrific și fiul.
Unu!
Doi!
Unu!
Împreună! Țineți ritmul!
Unu! Doi!
Unu!
Opriți-vă!
Așa n-o să ajungem nicăieri.
Doar el. Voi plecați.
Haide!
Să vedem cât de departe poți ajunge fără echipă.
Ești gata?
Unu!
Doi!
Ține ritmul!
Hai, mai vreau!
Mai vreau!
Lasă-l!
E doar oțet, prietene.
Nu-ți mai dau opiu.
Te așteaptă destulă suferință în viața următoare.
Nu știu de ce ții neapărat să ai parte de ea și în viața asta.
- Ești un om liber, Ravi? - „Liber…”
Sunt.
Am lăsat sabia și am jurat să n-o mai ridic niciodată.
Dar ai ales iadul ăsta?
Unde trăiai înainte?
În Varanasi.
- De ce nu te întorci acolo? - Aș vrea să pot.
Dar…
am cunoscut o femeie.
- Mereu e o femeie la mijloc. - Mereu.
E din Londinium, din Britania.
Iar acum…
fiii noștri vorbesc doar latină.
Fiica mea are ochii la fel de albaștri ca ai tăi.
Suntem romani acum.
Am crescut ascultând povești în brațele bunicului.
Îmi vorbea despre visul care era Roma.
Era atât de fragil, încât, dacă nu-l rosteai în șoaptă,
se destrăma.
Deci…
care era visul ăsta?
O Romă unde toți să trăim protejați, cu legi drepte.
O Romă condusă de Senat.
O Romă a speranței.
Bunicul tău pare un om periculos.
Șansele nu sunt de partea ta.
Șansele nu sunt niciodată de partea mea. Stai liniștit, bătrâne!
Ar trebui să te odihnești.
Oamenii tăi au nevoie să-i conduci dimineață.
Aici e vorba despre supraviețuire! Supraviețuiți!
În numele lui Poseidon,
sărbătorim gloria războaielor navale.
Au arcași.
Fiți pregătiți și ascultați-mi ordinele!
Fiți uniți, trageți toți ca unul, da?
Da!
- Da? - Da!
Azi retrăim bătălia de la Salamina!
Troienii contra persanilor!
Întindeți ramele!
Și… trageți!
Arcași!
Trageți!
Trageți! Vă dau eu ritmul!
Și… acum!
Stânga! Atenție… ramele la bord!
Strângeți ramele!
Feriți-vă!
Și… trageți!
Nu vă opriți!
Trageți!
Dreapta!
Pregătiți-vă să-i izbim!
Țineți-vă bine!
Regrupați-vă!
Pretorieni!
Haide!
Hanno!
În numele împăraților…
învingătorul e Hanno!
Cine a făcut asta?
- Eu! - Eu am făcut-o!
- Ba eu! - Eu am fost!
Geta o să vrea să se răzbune pe toți.
Ai învățat să tragi unde ai învățat și să reciți poezii?
Bucură-te că n-am fost eu, fiindcă săgeata se înfigea în tine.
Ia loc!
Am vești.
A venit, sire.
Încă n-ai plecat.
Macrinus.
Bun-venit!
Da, te ascult.
Știi că acum e casa mea.
Îmi datorezi peste 10.000 de dinari. Știi asta.
Am și alte lucruri…
Vite, obiecte de artă.
- Spune adevărul, atunci! - Ce vrei?
Adevărul. Asta vreau.
Nu se întâmplă nimic la Roma
fără știrea ta.
Senatorii au încredere în tine.
Lucilla are încredere în tine.
Și, cel mai important, eu am încredere în tine.
- Îți dorești… loialitatea mea? - Dețin…
casa ta.
Vreau loialitatea ta.
Am…
- Spune-mi! - Am auzit… de un complot
- …pentru detronarea împăraților. - Da.
Dar planul a fost amânat
și un gladiator trebuie salvat din arenă în noaptea asta.
- Nu știu de ce. - Știu eu. Știu și care e.
Strânge-ți lucrurile!
Degrabă.
Deschide!
Deschideți! E garda împăraților!
Doamnă… veniți cu noi!
Datorită virtuților civice ale unora ca Thraex și Macrinus,
insurecția voastră…
a fost dată în vileag.
Onoarea…
dignitas pe care Roma v-a încredințat-o,
ați pierdut-o în urma trădării voastre.
Te rog, împărate Geta!
Torturează-mă, dacă dorești, dar nu-mi ține prelegeri!
Numele tău va fi uitat!
Pierdut în istorie.
Ești blestemat, generale.
- Râzi? - Mă blestemi?
Nu-mi pasă.
Totul se uită cu timpul. Imperiile se prăbușesc. Ca și împărații.
De ce mai așteptăm?
- Îl spintec pe loc! - Nu!
Lasă-i! Vino!
- Moartea lui trebuie să fie publică. - Publică?
Atârnați-i măruntaiele la porțile cetății! Pe ea crucificați-o!
Crucificați-o!
Luați-i!
Mulțumesc, Macrinus.
Vino!
În ultimele zile am ajuns să te consider nu un supus,
ci un prieten adevărat.
Mulțumesc. Mulțumesc mult.
Dar, ca prieten, vă sfătuiesc să fiți precaut.
Acacius e eroul Romei.
Crucificarea e pentru hoți…
pentru creștini.
- E ceva banal. - E trădător, trebuie să moară.
De acord.
Să-i hotărască zeii
soarta
în Colosseum.
Să hotărască zeii.
Știi, astă-noapte m-am trezit după ce-am visat un râu întunecat.
Dar acum, pentru prima oară, îl traversam.
Acolo de unde vin eu,
traversarea unui râu înseamnă iertare.
Înseamnă mântuire.
Acolo de unde vin eu, înseamnă că ești deja mort.
Dar nu mă temeam.
Pentru că…
pe malul celălalt mă aștepta cineva.
Gata.
Cine e bărbatul ăsta…
al cărui nume e șters?
Maximus.
L-am văzut luptând.
Era magnific.
Da. Am ajuns în arenă după moartea lui, dar…
mulți încă vorbeau despre el în șoaptă.
Povesteau despre el.
Despre ce a făcut.
L-am întâlnit o dată.
Era bun.
Nu se înclina în fața nimănui.
Vino cu mine!
Când un gladiator rebel moare, îl îngropăm aici.
„Ce facem în viață răsună în eternitate.”
El e Argento și el e Scatto.
Noroc!
Opriți-vă!
Pentru trădarea care a pus în pericol
împărații și statul roman,
generalul Justus Acacius…
e declarat dușmanul poporului!
Acacius!
Te iubim, Acacius! Ești erou!
Acacius! Acacius!
- Vae victis. - Generale…
Acacius! Acacius!
Din cetatea nimicită Numidia,
învingătorul în două lupte din Colosseum…
Du-te! Vae victis!
Hanno! Hanno!
…Hanno!
Stăpâne,
orice onoare mi-a mai rămas, ți-o ofer!
- E prea târziu. - Trădătorul roman…
sau eroul barbar.
Zeii vor decide.
Lucius, stai!
Stai!
Sunt doar un vas.
Umple-mă cu răzbunare…
și nimicește-l pe trădător.
Ridic-o!
Bravo, Hanno!
Te iubim, Acacius!
- Ce mai aștepți? - O să mori!
Știu cine ești.
Lucius Verus Aurelius.
Acacius a ridicat mâna!
S-a predat.
Zeii să hotărască!
Zeii au judecat.
Fă ce trebuie!
Dar acum, când mor, trebuie să știi
că-i iubesc pe mama ta, Lucilla…
și pe tatăl tău…
Maximus.
Mi-aș fi dat viața pentru el.
Omoară-l!
Lasă-l în viață! Te rog!
Să trăiască!
Omoară-l!
- Omorâți-l! - Arcași!
- Nu! - Ucide-l!
Acacius!
Ucideți-l!
Acacius!
Nu!
Acacius!
Fiți blestemați!
Moartea va fi prea blândă pentru voi!
Așa-și tratează Roma eroii?
Spuneți-mi!
Dacă viața lui e neînsemnată, a voastră cât valorează?
Zeii au grăit!
Hanno! Hanno!
Pentru siguranța noastră, să ne întoarcem la palat!
Hanno! Hanno!
Nu vă apropiați!
Arishat!
Aveam o învoială.
- Ți l-am oferit, l-ai lăsat în viață. - Și tu ai obținut ce-ți doreai.
Mereu obțin ce-mi doresc. De ce nu l-ai omorât?
Ai cumpărat un gladiator, nu un sclav.
Voința îmi aparține.
Cât de nobil e sângele tău?
Poate că în pieptul tău bate o inimă de roman.
Cel mai mare templu construit vreodată în Roma, Colosseumul.
Pentru că în asta cred ei. În putere.
Se adună aici ca să vadă cum cei puternici îi distrug pe cei slabi.
- Trebuie să mai fie și altceva. - Nu mai e nimic.
- Trebuie să poată exista o altă Romă! - Nu există.
„Visul”?
Visul Romei?
E fantezia unui bătrân.
Cine ești?
Care era numele tău înainte să-l schimbi cu unul roman?
N-o să afli niciodată.
Am un destin.
Zeii mi te-au adus.
Tu vei fi instrumentul meu.
N-o să fiu niciodată instrumentul tău, în viața asta sau în următoarea.
Nu ăsta va fi destinul meu.
Dar o să apuc sfârșitul tău.
Ce altceva puteam face? El și jigodia lui plănuiau să ne ucidă.
Nu-i auzi? Ne cer capetele!
Pretorienii o să potolească gloata, ca de fiecare dată.
- Tu ai stârnit asta! - Maimuță jegoasă!
Poate ar trebui
să-l duci pe Dondus în altă parte, să-l liniștești.
Iartă-i ieșirea fratelui meu!
Boala care l-a infectat între picioare s-a întins la creier.
- E tot mai rău, cu fiecare zi ce trece. - O să discut cu el.
Te văd!
Caracalla!
Ridică-te!
Sus! Nu tu.
Hai, du-te!
Ascultă-mă!
Care-i problema?
N-am nimic doar al meu. Totul e al nostru, întotdeauna.
Încă din pântec a încercat
să-mi taie cordonul ombilical, ca să nu mai pot respira.
- Îți amintești asta? - Sigur că da.
- Ia loc! - Așa ceva nu se uită.
- Conștiința mă silește. - Ce e?
Ia loc!
Fratele tău
vrea să dea vina pe tine
în fața întregului Senat…
Dar n-am făcut nimic!
…pentru haosul din străzi.
Minte!
Nu există mărturie mai convingătoare decât cea a unui frate.
- E o minciună! Mereu minte! - Poate fi foarte convingător.
Și ce o să-mi facă?
Nici nu vreau să mă gândesc, dar imaginează-ți asta!
Ce o să-i facă lui Dondus?
Ce o să-i facă… lui Dondus?
Decizia îți aparține.
Frate!
Lasă pumnalul!
Minți.
- Dă-mi-l! - Mereu minți!
Uită-te la mine!
- Minți! - Ascultă-mă! Rupe vraja!
- Minți! - Rupe vraja!
Mereu te-am protejat pentru că te iubesc.
Revino-ți! Ajută-mă!
Lucius!
Nu mă așteptam ca soarta să ne aducă aici.
Și, totuși, iată-ne!
Cercul s-a închis. Tu m-ai alungat, dar soarta
m-a adus înapoi unde a murit el.
Inelul acesta…
a fost al tatălui meu.
I l-a dat tatălui tău, Maximus, ca simbol al încrederii.
Eu i l-am dat lui Acacius pentru vitejia lui.
Inelul acesta a fost al soției mele.
O să-l port lângă al tău.
Îmi pare sincer rău pentru Acacius.
Nu-mi dădusem seama ce fel de om e.
Era soldat roman.
Aveam un plan.
Pregătea trupe la Ostia, sub comanda lui Darius Sextus.
Ar fi condus soldații împotriva împăraților.
Acacius. Maximus. Marcus Aurelius.
Au trăit și au murit pentru Roma.
Ca noi toți.
E adevărat că vor să te omoare?
Am fost amenințată de unul sau altul din ziua morții tatălui meu.
Dar acum, că te-am găsit… nu mai contează.
Nu mă tem.
M-am obișnuit să pierd ființele pe care le iubesc.
Acum, că te-am găsit, nu vreau să te mai pierd.
Ai postura lui.
Ești atent.
Mândru.
Dar n-am forța lui.
Aș vrea să fie așa.
Aș vrea să-ți pot spune să fugi de aici.
Du-te!
Putere și onoare.
Ca împărat,
am întrunit Senatul pentru a-l numi pe primul consul
și pentru a-i da autoritatea
de a administra funcțiile militare și civice ale imperiului.
Îl numesc…
pe cetățeanul Dondus!
Ave, Dondus!
- Ave, Dondus! - Ave, Dondus!
Drept consul secund…
îl numesc…
pe cetățeanul…
Macrinus.
Ave, Macrinus!
Vom organiza o paradă triumfătoare, pentru a sărbători.
Vom avea jocuri…
și execuții în masă!
Trăiască Imperiul!
Luați loc!
Întâmplarea face să am parte…
cu ceva noroc și destule abilități…
de atenția împăratului rămas.
Pot vorbi logic…
și pot potoli nebunia din străzi. Dar…
pentru a reface ordinea…
am nevoie de putere…
și de comanda
armatei de pretorieni.
Vot secret…
sau ridicarea mâinii?
Pentru!
Umilul vostru slujitor.
Lăsați mâinile jos!
Puteți lua loc.
Roma trebuie să cadă.
Ajunge s-o împing un pic.
Și, după ce Roma cade…
ce faci?
Ești copilul tatălui tău.
Visul lui pentru Roma nu era un vis.
Era o amăgire.
„Cea mai bună răzbunare e
să nu-i semeni celui care ți-a făcut rău.”
Nu-i semăn tatălui tău.
El vorbea despre visuri, eu spun adevărul.
Singurul adevăr din Roma mea
e legea celui mai puternic.
Am fost proprietatea…
unui împărat.
Acum controlez un imperiu.
Doar în Roma e posibil așa ceva.
Recunoști însemnul tatălui tău pe mine?
Dacă vrei ceva…
în aceste ultime ceasuri…
îți vom oferi.
Moartea ta îmi va deschide drumul către tron.
Mâine o să avem jocuri și acolo…
voi triumfa.
Ravi!
Poți trimite un mesaj la Ostia până în zori?
Ce-i în Ostia?
O armată.
Îți cer să-ți riști viața în slujba a ceva măreț.
Du-te la Ostia!
Du-i inelul ăsta generalului Darius Sextus! Ai înțeles?
Darius Sextus.
Va ști că e inelul lui Acacius.
Și…
cine să-i spun că m-a trimis cu inelul?
Sunt Lucius Verus Aurelius…
prințul Romei.
Spune-i că am chemat armata în apărarea unei noi republici.
- Să mă încred în tine? - Da.
- Da? - Da.
Ravi! Îmi trebuie cheile tale.
Mulțumesc.
Stai! Întoarce-te!
De la cine îl ai?
De la Lucius Verus Aurelius.
Prințul Romei.
Chiar trebuie s-o ucidem pe Lucilla?
Până nu moare, n-o să ai parte de liniște.
Niciodată.
Oamenii o iubesc. Moartea ei va stârni gloata.
Dacă moare și mulțimea se revoltă,
îi ofer capul lui Caracalla, iar lumea o să mă aclame.
Asta e politica, prietene.
- Mergem? - Da.
Azi e ultima ta luptă, campionule.
Iar stăpânul nostru ți-a oferit…
sabia de lemn a libertății.
Dar mai întâi trebuie s-o câștigi. Azi o s-o aperi pe mama ta.
De lemn sau de oțel, vârful e vârf!
Așteaptă-mă!
În onoarea împăratului Caracalla,
a primului consul Dondus și a consulului secund Macrinus
și ca pedeapsă pentru conspirația sa împotriva imperiului,
pentru calomniile la adresa obârșiei imperiale a împăratului
și pentru că a pus la cale o revoltă militară alături de soțul ei,
regina va înfrunta justiția divină,
în fața gărzii pretoriene.
Nu sunt general.
Dar suntem toți soldați.
Și, până acum, am luptat doar ca să mai supraviețuim o zi.
Ce vrei să facem?
Puteți să vă întoarceți în celule dacă nu vreți să luptați.
Sau…
puteți să veniți cu mine…
și să luptați pentru libertatea de dincolo de zidurile astea.
Da!
A fost o vreme când onoarea însemna ceva la Roma.
În Roma asta…
nu cred că onoarea mai există.
Trebuie s-o găsim!
Și țineți minte!
Nu mergem unde pășește moartea.
Unde pășim noi…
nu vine moartea!
Pe sabia mea!
Putere și onoare!
Nu se poate spune că împăratul nu e milos.
Regina va primi un gladiator
care s-o apere de garda pretoriană.
Campionul Hanno!
Hanno! Hanno!
Da!
Cheamă cavaleria, să-i oprească imediat!
E un război adevărat!
Armata lui Acacius se apropie de Roma.
Putem să-i atacăm pe flancuri. Au doar 5000 de oameni, nu mai mult.
Noi câți suntem?
6000, poate mai mulți.
Du-te la poartă și oprește-i!
Ia-ți mâinile jegoase…
Mizerabil împuțit!
Lucius!
Dă-mi arcul!
Du-te, fiule!
Lucius…
Un cal!
Nimic nu-l ucide pe barbarul ăsta?
Numele meu e Lucius Verus Aurelius.
Nu devii împărat doar pentru că ești din familia potrivită.
Trebuie să cucerești titlul și să-l păstrezi cu forța.
Ești bărbatul potrivit?
Nu lupt pentru putere.
Lupt pentru eliberarea Romei de cei ca tine și ca să le-o redau lor.
Înșiși zeii vor ca Roma să renască. M-au trimis să îndeplinesc sarcina asta.
Și dacă zeii tăi m-au trimis aici să te ucid?
E timpul să se sfârșească, Macrinus!
Putere și onoare, fiul meu.
Așteptați să vă vorbesc.
Nu știu ce să spun decât că toți am cunoscut prea multă moarte.
Să nu mai curgă sânge în numele tiraniei!
Bunicul meu, Marcus Aurelius, vorbea despre visul care avea să fie Roma.
Un vis pentru care tatăl meu…
Maximus Decimus Meridius,
a murit.
Un ideal.
O cetate pentru cei numeroși, un refugiu pentru cei nevoiași.
Un cămin pentru care să merite să lupți.
Un cămin pe care Maximus l-a apărat toată viața.
Acel vis s-a pierdut.
Dar putem îndrăzni…
să reclădim visul împreună?
Ce ziceți?
Da!
Da! Da!
Mamă…
Vorbește-mi, tată!
SubRip by: LEONTIN subs.ro TEAM (c) www.subs.ro