Jag har alltid gillat morgnar.
Tidigt, innan folk har vaknat.
Löftet om en ny dag... och hoppet om att den blir bättre.
Men denna dag tillhör Amber.
Så vilka finns kvar ikväll?
-Luka, vi har problem. -Vem har inte det?
Ni ska inte stanna här länge.
Fåglar!
Fåglar?
Hon kanske är hungrig?
-"Fåglar" kanske betyder "kyckling"? -Köket har stängt.
Har jag sagt att du får komma förbi med dina vänner?
Jag sa: "Berätta inte om mig för nån."
Varför inte?
-För att jag är efterlyst. -För vad?
För det jag gör med frågvisa personer.
Vi fattar, du är lagslös och lever utanför samhället.
Men Mia säger att du har en båt, och vi måste bort från ön.
Då hoppas jag att ni kan simma, för ni får inte min båt.
-Förstår ni? -Ja, vi fattar.
Men nu får du göra din starka och tysta grej och bara lyssna.
Vad än du flyr från, så är Amber värre.
Hon tar sig in i folks huvuden...
...kontrollerar dem...
...och sen är de inte sig själva längre.
Du vet väl att du inte ska äta svamparna i skogen?
Du svävar också i fara.
Amber slutar inte förrän hon förvandlat alla på ön.
Hon förstör folk.
Fler fåglar!
Kvitt, kvitt...
Idag är det Paragrine-jakten.
För ett år sen slutade den med en fruktansvärd olycka.
Pilgrimsfalkarna jagar och duvorna gömmer sig.
När de fångas blir de också pilgrimsfalkar.
Vilka är våra duvor?
Duvorna har redan flugit in i skogen.
Toppen.
Amber återupplever förra året.
Jag vet inte vad hon planerar men det bådar inte gott.
Zac och Brendan letar efter Dev.
Men han syns inte till.
Inte sen igår kväll.
Då är han med dem.
Med Mia.
Vi har bett snällt, men vi kan ta din båt.
Lugna dig hjälten.
Jag vet att du vill vara tuff, men det är ett hål i skrovet.
-Båten tar sig ingenstans. -Det vet vi.
Vi har med oss verktyg.
När vi nått fastlandet kan du åka vart du vill.
Det är bättre än att vara fast här, med Amber i hälarna.
Och du har snart slut på mat.
-Jag kan laga det inom ett par timmar. -Har du flytvästar?
Vi gömmer oss tills båten är lagad sen ger vi oss av.
Inte riktigt. Motorbatteriet är dött så den startar inte.
Utan den måste vi vänta in tidvattnet. När är pilgrimsfalkarna här?
Mia och Alex satt på en gren
Nej.
Inte Mia och Alex.
Alex och Petal.
Jag måste berätta en sak.
Jag vet inte ens om du förstår mig nu, men...
...jag vill säga förlåt.
Jag är här, hon är här.
Förlåt för att jag reagerade... som jag gjorde.
Om jag kände mig själv så bra som du känner dig.
Jag borde ha sagt det tidigare.
Jag önskar att jag hade följt mina känslor. Vart än de skulle leda.
Följ Petal.
Ja. Jag önskar att jag hade det.
Följ Petal, hitta Mia.
Det behöver nog bara laddas. Om vi får ström...
Nej.
Vi går inte till lägret. Vi väntar in tidvattnet.
Ön är stor och Amber vet inte var vi är.
Jo, det gör hon.
Eller så vet hon snart.
-Amber och Petal har en koppling... -Varmare.
-Du vet. -Kallare.
Varmt igen.
Hon spårar oss via Petal.
Amber känner när hon närmar sig.
-Vi måste leda bort Amber från båten. -Jag behöver tid att laga skrovet.
-Gå ni, så fixar jag det. -Visst.
Ska vi lämna dig med verktygen så att du kan åka utan oss?
Jag stannar här och hjälper dig.
Som du vill, hjälten.
Det är bäst att ni hinner tillbaka. Jag drar med tidvattnet.
Båten åker inte utan oss alla.
Dev...
Luka har rätt.
När tidvattnet vänder måste ni åka, oavsett om jag är tillbaka.
Precis som löftet jag gav Alex.
Om en av oss tar sig iväg, överlever alla.
Du kan hämta hjälp, men om Amber hittar båten...
...tar vi oss aldrig härifrån.
Hon gör dig till sin kung.
För evigt.
-Jag åker inte utan dig. -Schh.
Inga sagor, minns du?
Petal, kom.
Ska vi?
De förflyttar sig.
Vart är du på väg Mia?
Vart försöker du fly?
Vad ska vi göra när vi hittar dem?
Då är jakten över.
Jag slutför jag det jag påbörjat.
Jippi.
Roligt.
Jag har en idé om hur vi kan ladda batteriet utanför lägret.
Det fanns elektricitet i labbet. Jag kan sno ihop nåt.
Det är inte långt och vi slipper invänta tidvattnet.
-Är vi snabba kanske vi slipper Amber. -Jag vet ett sätt att bli av med Amber.
-Aldrig! -Alex, det är enda sättet.
Petal är en mänsklig spårsändare.
Om hon är med oss kan Amber hitta oss. Men ensam är hon en perfekt avledning.
Hon är faktiskt en människa.
Petal är förlorad.
Vi måste rädda oss själva enligt planen.
Jag lämnar henne inte.
Nu har jag er!
Nu måste ni också bli pilgrimsfalkar.
Jag fångade duvorna!
Vi måste till labbet innan Dave meddelar de andra.
Kom inte närmare.
-Är Amber med er? -Nej.
Hon är på Peregrine-jakten och letar efter oss.
Gör det du ska.
Allt är en röra!
Vad gör du här? Vad är det här för ett ställe?
Det är en gammal forskningsstation för att övervaka ön.
Men nu... är det nåt annat.
Amber är inte den hon verkar vara.
Jag vet inte det.
Hon tycks vara en galning som byter skepnad
och kontrollerar alla i sin omgivning.
Har jag rätt?
Vi känner till Midge.
Det verkar du också göra.
Jag var en del av teamet som behandlade Midge efter olyckan.
Vi försökte med en experimentell procedur för att återskapa delar av hennes hjärna.
Det fungerade.
Men inte på det sätt vi förväntade oss.
Hennes hjärna regenererades, men...
Men genom att bli Amber?
Ja.
Ambers personlighet framträdde.
Inte bara mentalt, utan även fysiskt.
Som Jekyll och Hyde.
Och med otroliga krafter.
När vi såg att hon begav sig mot ön Peregrine
skulle jag observera henne.
Du visste.
Du visste hela tiden hur farlig Amber är!
Och du lämnade oss här med henne.
-Som labbråttor. -Det är ett vetenskapligt genombrott!
Och jag höll alltid koll.
När hennes krafter blev för starka avfyrade jag en nödsignal.
Så vi är räddade?
Nån är på väg?
Nej. De skickade ett meddelande.
Vilka är "de"?
De jag jobbar för. Jag kan inte avslöja mer.
Kom.
Vi använder en kod för att allt är så hemligt.
Siffrorna betyder, "Stanna och invänta instruktioner".
Det kvittar.
Vi kan skicka ett meddelande till polisen eller nån.
-Vem som helst. -Nej.
Det är inte internet. Den tar bara emot koder.
Vi måste klara oss själva.
Mia, hon är din flickvän, eller hur?
Du måste verkligen gilla henne.
Beredd att slåss om en båt och ro henne till fastlandet.
Men jag fattar. Hon är het.
Det är mer än så.
Jag förväntar mig inte att du förstår, så fokusera på arbetet.
Slappna av. Jag bara småpratar.
Att känna Mia är det enda vi har gemensamt.
Hur känner du henne?
Vi har hjälpt varandra. Du vet hur det är.
Hon kliade min rygg och jag hennes.
Jag tittade till henne när hon grät i skogen.
Hon tittade till mig när jag var skadad.
Jag fick sova i hennes tält.
Det är lönlöst.
Det är helt dött.
Vi behöver bara tillräckligt för startmotorn men det laddas inte.
Vilken motor?
Har ni en båt?
Ni har det?
Jag vill att ni åker. Det har gått för långt.
Det finns batterier i de här.
De är inte starka nog.
Men logotypen... Det är samma som på drönaren.
Ja, de är en del av det här.
Drönare har små men starka batterier.
Om vi kan få en att flyga hit...
De styrs från fastlandet. Jag kan inte få hit en.
Jag kanske kan. Drönaren styrs nog via laptopen.
Om jag kan ansluta walkie-talkier kanske jag får in rätt frekvens.
Varm igen!
Vi måste gå vidare så att vi kan nå båten.
Gå ni.
Jag fixar en drönare och tar batteriet.
Är du säker? Det är farligt Kayleigh vet var labbet är.
Jag är inte säker på nåt. Men det här är vår enda chans, visst?
Jag är livrädd.
Det har jag varit i dagar.
Så jag kan lika gärna vara rädd, och ta oss härifrån.
Gå ni.
Jag fixar det.
Det är som en simpel fjärrkontroll. Jag brukade bygga fjärrstyrda flygplan.
Jag ska låsa signalen på våra koordinater,
sen går vi upp och väntar på drönaren.
-Sen kan vi åka. -Jag följer inte med.
Mina order är att stanna här.
Jag klarar mig här.
Jag har mat och en säng.
Men åk ni.
Harry.
Lycka till.
Detsamma.
Harry?
Hej Mags.
Jag har saknat dig.
Sådär. Nu är den sjöduglig.
Tidvattnet vänder snart.
-Din flickvän har ont om tid. -Du känner inte Mia. Hon fixar det.
Och om inte?
Om Amber har tagit henne, tänker du lämna henne här?
Så det är här du har gömt dig.
Vad gör du här nere?
Jag jobbar på ett sätt att hjälpa dig.
Jag behöver ingen hjälp.
Det gör du.
Jag var där.
På sjukhuset.
Vi räddade ditt liv.
Men nåt har gått snett.
Kom tillbaka med mig och låt Mia och de andra vara.
Mia var här.
Varför?
-Vad är hennes plan? -Jag vet inte.
-Då gör du ingen nytta. -Vänta!
Hör på.
Bara sluta.
Jag vet att du finns där.
Midge, snälla.
Midge är död.
Du dödade henne.
Nej.
Du... och de andra läkarna.
Jag försökte desperat att ta mig ut.
Nej.
Nu ska du få veta...
...hur det känns.
Nu...
...ska du berätta...
...vad Mia...
...planerar.
De har en båt.
Sprid ut er vid vattnet.
Mia och Dev har en båt.
Stanna här och var beredd.
Ska du slåss mot dem helt själv? Du är verkligen en hjälte.
De får inte hitta båten. Jag kan avsluta det här.
Drottningen tar kungen.
Men åk inte utan Mia.
För mig till Amber.
Det är Dev.
Jag kommer snart.
Dev.
-Kom. -Mia, det är okej.
Allt är okej nu.
Va?
Amber har gett upp. Hon låter oss åka.
Allt är över.
Jag har pratat med henne.
Nu inser hon att vi inte hör hemma här. Hon får ön, men vi får ge oss av.
Det är helt otroligt.
Kan vi ge oss av?
Ska vi ge oss av?
Saker gick överstyr. Hon kan inte kontrollera krafterna
så hon insåg att hon behövde sluta. Men vi skyndar oss innan hon ändrar sig.
Vänta.
-Det är inte rätt håll. -Jo, det är det.
Nej, båten är ditåt.
Det här är en genväg.
Nej, det är det inte. Det är vägen till klipporna.
Det är lugnt, följ mig.
Dev...
Inte du.
Det är okej.
Det är det inte.
Inget är okej.
Följ med mig.
Det är dags.
Spring Mia, spring.
Dagen är inte över,
och slutet har bara börjat.
Luka!
Undertexter: Daniel Rehnfeldt