Hvad?
Ikke noget.
Jeg var bare så sur, da min mor sagde, jeg skulle herud.
Råbte du og smækkede med døren?
Det er for amatører. Mit raseri er er iskold tavshed.
Det glæder jeg mig til.
Kan du klare det? Jeg er ret frygtelig.
Måske skulle du hellere tage Midge.
-Hun spurgte dig jo. -Og jeg sagde pænt nej tak.
Det der er du for god til, Mia.
Det er jeg faktisk ikke.
Jeg er egoistisk og vred, og min mor vil ikke have mig,
og min far ringer kun til fødselsdage og jul.
Mit liv er så perfekt, og jeg hader alle.
Jeg elsker dig, Mia.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Jeg ser øens skønhed.
Men i naturen...
...kan det smukke skjule gift.
De smukkeste ting...
...kan være de dødeligste.
Jeg elsker dig, Amber.
Jeg elsker også dig.
Hej, Mia.
Leder du efter dine små venner? Vanskabningen og nørden.
Stakkels Mia.
At det endte sådan.
Jeg har ingen venner. Der er kun mig. Du vandt.
Hvor overbevisende.
Hvilket talent.
Men jeg ved alt om dine tapre rebeller.
Jeg ser, hvad du gør ved Kayleigh.
Intet, hun ikke selv ønskede.
Men uanset hvor mange, du kontrollerer...
...kan du ikke skræmme mig.
Jo, jeg kan.
Og det gør jeg.
Vi må væk. Amber planlægger noget, som jeg ikke vil overvære.
Eller også skal vi standse hende. Ved at finde Midge.
Midge er Ambers hemmelighed. I aftes sagde hun, at hun lever.
Måske er hun spærret inde på øen og bruger telepati.
Hvis hun kan være i live, kan vi ikke efterlade hende.
Det er jo en stor ø.
Vi har fået tre beskeder fra Midge tre steder.
Hendes hytte, i skoven og her i lejren.
Hvis de beskeder stammer fra ét centralt punkt...
Så er Midge her.
Ikke mere fjollet end de andre umulige ting.
Uanset hvad har vi brug for en flugtplan.
Én her på øen kom ikke med færgen.
Der må altså være en anden måde. Og han skylder os en tjeneste.
Mit håndklæde er i tasken. Dave har tegnet stien ind.
Tak. Jeg kender vejen.
Nå, er I...
Det skete bare.
Sjovt. Vi er så forelskede, men kender knap hinanden.
Vi ses senere. Jeg henter mine ting.
Hej, Harry.
Det er sødt af dig at støtte Zac, når han er ked af det.
Hvad sagde du til ham?
Jeg sagde bare...
Du må ikke lyve.
Jeg sværger, jeg sagde ikke noget.
Slap af, Harry.
Du bliver syg af al den bekymring.
Luka, vi skal af sted.
-Væk. Jeg må finde ham. -Vi har en situation.
-Vi har mange. -Vi har en ny. Zac.
Han var så ked af det med Kayleigh, at han sov i mit telt.
-Og hvad så? Snorker han? -Han ved det.
Ikke alt, men han har et foto fra sidste år, som er vildt uhyggeligt.
Det lå i hans lomme.
-Tak, Kayleigh. -Hvad sagde du så?
Ikke noget. Bare at det var mærkeligt.
Men han holder ikke op. Og Amber har mistanke.
-Hun holder øje med Zac. Og mig. -Vi har ikke tid.
Hold Zac væk fra Amber. Og tag fotoet. Det er vores eneste bevis.
Zac.
Du ved, jeg kan lide Kayleigh. Du var glad på mine vegne.
Det var altid vennerne først.
Det er altså lidt barnligt.
Jeg kan ikke bære dig mere.
Jeg er vokset fra dig.
-Kayleigh. -Hej, Zac.
Hvad så?
Hvad har du gang i? I går sagde du, du holdt af mig.
Som en ven.
Du lagde et foto i min lomme.
Hvad betyder det?
-Zac... -Ikke nu. Det er privat.
-Jeg må tale med dig. -Ja, gå bare, Zac. Du er med taberne nu.
Slap af, Harry.
Du bliver syg af al den bekymring.
Vi kan ikke mødes på den her måde.
-Petal... -Det er fint.
Jeg misfortolkede det.
Vi behøver ikke undgå hinanden.
-Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle sige. -Du behøver ikke sige noget.
Jeg er med.
Okay.
Tak.
I øvrigt...
Løste du spøgelsesgåden?
Det fik vi ikke gjort færdigt.
Vil du tro på, at spøgelset måske stadig lever?
-Hvor skal vi hen? -Du får se.
Smukt, ikke?
Jeg skal lige hvile mig.
Derfor dør mænd yngre end kvinder. I indrømmer ikke, når I har ondt.
Det er ingenting.
Jeg rev mig på nogle brombær.
Lad mig se.
Der sidder noget.
Av!
Også av.
Undskyld. Jeg er meget kilden.
Derfor heler det ikke.
Hvad laver du?
Henter noget vand til at vaske dig med.
Kiks? Jeg fandt dem i din taske.
Alle telefonerne.
Smidt i åen.
Vi er totalt afskåret.
Hvad håbede du på?
-En prinsesse i et tårn? -Det var ikke udelukket.
-Ingen spor efter en fangekælder. -Tror du, Midge blev kidnappet?
Det ved jeg ikke. Vi fik kun én besked.
Hvad mente du, Midge?
Med at du stadig lever?
Kan du huske tanden i træet?
Måske betød beskeden...
"Jeg lever i øen."
Hun lever videre i planter og træer.
Prøverne på laboratoriet. Mia og jeg kom derind.
Øen har en høj forekomst af et stof, som planter kommunikerer med.
Så hvis Midges ånd er fanget på øen...
Taler hun måske gennem planterne.
-Det lyder sandsynligt. -Ikke ligefrem.
Nå, men...
...vi må bevare lidt af mystikken.
Jeg må tilbage.
Mags har sat mig på kartoffelholdet.
Petal...
Tak, fordi du vil tale med mig.
Selvfølgelig.
Vi er bare venner.
Så længe det er det, du vil.
Jeg vil gerne være venner.
Nogen har smidt en pose telefoner. Og?
-Er det ikke mærkeligt? -Næh.
Du skylder mig en tjeneste nu.
Du hjælper kun for at komme væk fra øen.
Ja, det er ikke din muntre personlighed.
Jeg er i fare.
Også mig.
Hvis jeg tager tilbage.
Det er sjovt.
Jeg var nær ikke kommet. Godt, jeg gjorde.
Også mig.
Her er perfekt.
Ikke?
Hviskenes Vandløb.
Man siger, at vandet hvisker de elskendes hemmeligheder.
Du skal passe på Amber.
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Alt er perfekt.
Du er perfekt.
Det er jeg altså ikke.
Jeg kan ikke altid enes med folk.
Jeg er perfektionist som min mor.
Jeg vil kun have det bedste.
Kun det ægte.
Du ryster. Jeg henter håndklæderne.
Hold dig fra Kayleigh og Brendan. De er ikke sig selv.
Det er ingen, som kommer nær Amber.
Giv mig det billede. Jo mindre du ved, jo bedre.
Du bliver syg af al den bekymring.
-Hvad sker der med din arm? -Det breder sig.
-Hold nu op med at klø. -Det kan jeg ikke!
Jeg ville gerne byde dig indenfor...
...men her roder sådan.
Vi ses.
Ikke andet?
Jeg hjælper dig helt herover, og så siger du bare farvel.
Nå, men så farvel og...
...sig ikke, at jeg er her.
-Lad mig se din arm... -Nej. Du trækker tiden ud.
Til jeg sover, så du kan lede efter en telefon.
Har du en?
Bare ét opkald.
Ingen telefon.
Og ingen båd.
Jeg sejlede over med en fisker. Jeg har ingen udvej.
Beklager.
Okay. Vi ses.
Mia...
...her.
Hvis du bliver sulten på vejen.
-Hvad laver du? -Jeg ville bare se, hvis tasker det var.
Min og Ambers.
Undskyld. Jeg ville bare hjælpe.
Du har ikke fundet det.
Du ejer ikke et ur.
Du huskede ingenting.
Dev?
Hvad laver du?
Undskyld...
Stol på mig. Hun er farlig.
Jeg blev pludselig bange.
For hvad?
For... mine følelser for dig.
Sådan har jeg aldrig følt før.
Åh, Dev.
Du gør mig så glad.
Stop, du gør det bare værre.
Det er væk.
Fortæl mig nu, hvad der sker.
Jeg overvåger øen.
Jeg overvåger den og venter.
Jeg ser alle kampene for overlevelse.
Men hvordan forsvarer man sig mod dødelig skønhed?
Nogle vælger camouflage.
Nogle holder sammen, fordi de tror, det gør dem stærkere.
Nogle vælger at flygte.
For de ved, modstand er håbløst.
-Godt nyt og dårligt nyt. -Det hader jeg. Fortæl begge dele.
Okay. Jeg fandt Lukas båd.
Men der er et stort hul i.
-Både godt og dårligt. -Kan vi lave den?
Ja, men vi skal bruge værktøj.
Jeg fandt også noget. Ikke noget om Midge.
Men jeg kiggede i Ambers taske.
-Efter Midges indtørrede hoved? -Efter spor.
Og jeg fandt et.
Det er en brochure for Peregrine-lejren.
"Få nye venner, kron Midsommerdronningen,
bestig Peregrine Peak, og gå til Moonloch."
Alle streget ud undtagen Peregrine-jagten.
Det er Ambers huskeliste. Ikke?
Ifølge Kayleigh, glæder hun sig til jagten.
Vi må væk før den jagt.
Hvad sker der?
-Har du sagt det? -Ja.
-Harry! -Han har ret til at vide det.
I to var på hemmelig mission, men Zac var der, da...
Da Amber gjorde noget.
-Jeg troede, jeg var syg igen. -Men hvordan? Hvordan gør hun?
Amber har nogle evner. Hun kan få folk til at se ting.
Hun kontrollerer folk.
Hvis Amber ser Zac med os, er han også i farezonen.
Hold dig fra hende. Når tiden er inde, finder vi dig.
Kom nu.
Kæmp...
...eller flygt.
Det kan næsten altid koges ned til det.
Jeg ved, det var dig.
Du fik Kayleigh til at afvise mig.
Ja.
Hvorfor?
Fordi jeg kan.
Så få hende til at kunne lide mig.
Vil du ikke nok?
Det tror jeg ikke.
Men jeg kan gøre dig ligeglad.
Jeg kan hjælpe dig, Zac.
Jeg kan fjerne al din smerte.
Du skal bare give mig noget først.
Noget du fik af Kayleigh.
Man kan overleve på en anden måde.
Tilpasse sig.
Så man kan leve side om side med faren.
-Hejsa. -Hej.
For gør man ikke det...
...forsvinder man måske for altid.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve