‫- מ' ו-ד' לנצח -‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בסדר, רובין הוד, שתי שאלות.‬ ‫מי אתה ומה אתה עושה כאן?‬
‫אף אחד. וזה לא עניינך.‬ ‫-מה...‬
‫אתה עם מישהי? שמעתי מישהי בוכה.‬
‫ירית בה?‬
‫מה? לא. אין כאן אף אחת.‬
‫גם אני לא כאן. ביי.‬ ‫-חכה, אתה פצוע!‬
‫אני בסדר.‬ ‫-לא אכפת לי ממך.‬
‫פשטת על הציוד הרפואי שלנו.‬
‫אתה זה שגונב מהמחנה שלנו.‬
‫למה אמרת את זה?‬
‫עכשיו יש לנו בעיה.‬
‫כי אני לא רוצה שיידעו שאני כאן‬ ‫ונראה לי שאת מדברת יותר מדי.‬
‫אם תגע בי, אצרח.‬
‫סביר להניח.‬
‫וואו, תירגעי. אני לא אפגע בך.‬
‫אני יודעת שלא.‬ ‫-אני צריך שלא תספרי.‬
‫עכשיו כשאת כאן, תעשי לי טובה.‬
‫כן, בטח.‬
‫אני תמיד עוזרת לאנשים שמאיימים עליי ביער.‬ ‫-בלי איומים. עסקת חליפין.‬
‫הפלת את זה כשנפלת.‬
‫זה קלף המיקוח שלך?‬
‫קח אותו. אקנה חדש כשאחזור הביתה.‬
‫טלפון הוא כמו לבנה על האי הזה, אין קליטה.‬ ‫-יש.‬
‫אך רק במקום אחד.‬
‫ולפי המבט הרעב, את רוצה להתקשר למישהו.‬ ‫אז תעזרי לי...‬
‫ואראה לך איפה יש קליטה.‬
‫בעיירות וערים, זה קל לשכוח‬ ‫את הטבע האמיתי שלנו.‬
‫אבל כאן על האי, כולנו או טורפים...‬
‫או טרף.‬
‫וגם את הציידים אפשר לצוד.‬
‫אז יש לך שם?‬ ‫-כן.‬
‫אתה יכול להפסיק לשתוק.‬
‫לא בא לי לשאול 20 שאלות‬ ‫רק כדי לגלות את שמך הטיפשי.‬
‫השם הטיפשי שלי הוא לוקה.‬
‫תודה. אני מיה. רואה כמה קל זה?‬ ‫-לא אכיר אותך מספיק זמן כדי לזכור את שמך.‬
‫איך הגעת לכאן?‬
‫אתה יודע מתי המעבורת הבאה?‬ ‫-לא תפסיקי לשאול שאלות, נכון?‬
‫אני רק רוצה לדעת מתי המעבורת הבאה.‬
‫אתה חייב להפוך הכול לסוד?‬ ‫-אני לא יודע מתי המעבורת הבאה.‬
‫חשבתי שהאי נטוש והמחנה נסגר.‬ ‫מסתבר שטעיתי. זה עונה לך על השאלה?‬
‫יש לי שאלות המשך.‬ ‫-כמובן.‬
‫כמה זמן אתה כאן?‬ ‫-די זמן כדי שייגמר לי האוכל.‬
‫אז למה אתה לא חוזר?‬
‫אני אוהב להיות בחיק הטבע.‬
‫פרגרינים, התאספו.‬
‫אני הולך לבדוק את השביל למחר,‬
‫אז היום אחה"צ,‬
‫אתם ומגס תהפכו את המחנה הזה לבית.‬
‫אנחנו הולכים לצבוע...‬
‫את המועדון.‬
‫זה אומר שנהיה פועלים ללא שכר?‬ ‫-לא, אלכס. זה לא העניין.‬
‫הקהילה זה מה שחשוב.‬
‫ליצור חלל של אחדות ויצירתיות.‬
‫אנחנו רוצים שתרגישו שהמחנה הזה...‬
‫הוא שלכם.‬
‫אתם תיהנו.‬
‫אני מבטיח.‬
‫בואו.‬
‫אז איפה אתה חי על האי?‬ ‫-זמן השאלות נגמר. עכשיו תשתקי ותקשיבי.‬
‫אני צריך אוכל וציוד רפואי נוסף.‬ ‫לא מצאתי חומר חיטוי.‬
‫תחזירי הכול לכאן במהירות.‬ ‫-זה ייקח זמן.‬
‫אני לא יכולה לקחת דברים בלי שישאלו שאלות.‬
‫ואני יודעת מה אתה חושב על זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תחזרי בחמש. אחזיר לך את הטלפון,‬ ‫אראה לך איפה יש קליטה,‬
‫ולא נתראה שוב לעולם. עשינו עסק?‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל ממש קיוויתי שתשלח לי בקשת חברות.‬
‫מיה. חיפשתי אותך בכל מקום. איפה היית?‬
‫אני...‬
‫לקחתי ציוד למסיבת פיג'מות עם הבנות.‬ ‫-את זו שגנבת אוכל.‬
‫תעלומה אחת שנפתרה.‬
‫לא משנה מה אני עשיתי,‬
‫איפה היית? הברזת לי.‬ ‫-אני לא. אני...‬
‫הלכתי לאיבוד. האי הזה הוא מבוך.‬
‫כשהגעתי לגשר, לא היית שם.‬
‫אבל עדיין חשבתי לבוא לראותך,‬
‫כי אם פספסתי את ההזדמנות,‬ ‫את תיהני להגיד לי.‬
‫נכון. אני איהנה מזה.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫אם יהיה לך מזל,‬ ‫אתן לך לפצות אותי על שהחמצת את הדייט שלנו.‬
‫יש זמן. אפשר עכשיו.‬ ‫ואני רוצה להראות לך משהו.‬
‫אי אפשר בערב? אני צריכה להחליף בגדים...‬ ‫-זה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫ואת חייבת לראות את זה.‬
‫עבודה טובה, בנות.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה, מגס.‬
‫וואו, חבר'ה, זה נפלא.‬
‫זה מקסים.‬
‫עבודה טובה, בנים.‬
‫היי.‬
‫אלכס, תהיתי אם נוכל לדבר...‬
‫מגס, אני הולכת לשטוף את המברשת בקפיטריה.‬ ‫-יש כאן כיור...‬
‫תבררי איפה דב.‬
‫היי.‬
‫איפה המוסקטר השלישי?‬
‫איפה דב?‬ ‫-הוא הלך לחפש את מיה.‬
‫אבל... אני כאן.‬
‫חשבתי שזה יהיה מהיר.‬ ‫-זה יהיה. מבטיח שלא אלך לאיבוד הפעם.‬
‫איך לא מצאת אותי קודם?‬ ‫הייתי בדיוק איפה שאמרת.‬
‫לא יודע. התבלבלתי. בטח התרגשתי לראות אותך.‬
‫זה התירוץ הכי טוב שיכולת למצוא. כל הכבוד.‬
‫אבל אני רואה שהיית כאן. עשית את זה אתמול?‬
‫- מ' ו-ד' לנצח -‬
‫אני?‬
‫אתה חושב שאני תינוקת?‬
‫אז לא חרטת את ראשי התיבות שלנו על העץ?‬ ‫-שמחה שאתה מקשיב.‬
‫אז מי כן?‬
‫אוי, מה אם אלו מגס ודייב?‬
‫נראה לי שזה אתה.‬
‫ובטח חרטת את שמות כל הבנות‬ ‫כדי לכסות את כל האפשרויות.‬
‫איפה העץ של "אמבר ודב לנצח"?‬ ‫-אל תתחילי.‬
‫כבר עשינו את זה.‬
‫את כאן בגללי או בגלל אמבר?‬
‫כי אני לא משחק...‬ ‫-גם אני לא.‬
‫אני כאן רק בגללך.‬
‫אז אתה מתכוון להמשיך לדבר...‬
‫או שתנשק אותי?‬
‫פטל! מה את עושה?‬ ‫-אני צריכה לדבר איתך.‬
‫אדבר פחות אם תפחידי אותי למוות.‬
‫אני יודעת שאמרתי לך דברים טיפשיים במסיבה.‬ ‫-מודעות עצמית מצוינת. כל הכבוד.‬
‫עכשיו תניחי לי.‬ ‫-לא!‬
‫כי גם את היית קשה כלפיי.‬
‫אם זו התנצלות, תעבדי עליה.‬
‫היית שיפוטית, כאילו את טובה מכולם,‬ ‫ונסחפתי בלהט הרגע.‬
‫אני מודה שטעיתי.‬
‫בסדר? אבל זה היה רק ריב.‬
‫וחברות יכולות להתווכח,‬ ‫ואז הן מדברות ומתגברות על זה.‬
‫ואני מאוד‬
‫מחבבת אותך, אלכס.‬
‫מה זה?‬
‫זה מוזר. היה לי סוג של...‬
‫דז'ה וו כשהייתי כאן מקודם.‬
‫אבל זה עוד לא קרה.‬
‫אתה מנסה לומר שזה נועד להיות?‬
‫כן, אולי.‬
‫זה קיטשי, אחי.‬
‫אבל זה בסדר. כולם אוהבים קצת קיטשיות.‬
‫מה השעה?‬
‫חמש וחצי.‬ ‫-כבר?‬
‫כדאי שנחזור.‬ ‫-כן, את צודקת.‬
‫לא רוצה לשמוע עוד נאום של מגס על קהילה.‬ ‫-בוא לא נלך יחד.‬
‫נהניתי מאוד. רק אתה ואני.‬
‫ואני לא רוצה שזה יהיה רכילות‬ ‫בשביל אמבר והמעודדות שלה.‬
‫אני לא חושב שיש לה כוונה רעה.‬ ‫היא פשוט מתאמצת מדי.‬
‫כמו שהמסיבה הייתה חשובה לה.‬ ‫ראית אותה. כל המאמץ עם השמלה.‬
‫לא שבא לי עליה או משהו.‬
‫אתה מתוק מאוד.‬
‫אל תדאג. אני מבטיחה, לא אכפת לי מאמבר.‬
‫אולי זו הרוח.‬
‫אלכס, לא!‬
‫לוקה?‬
‫אלוהים, אולי לא?‬ ‫-איחרת.‬
‫התעכבתי.‬ ‫הייתי חייבת לוודא שלא רואים אותי.‬
‫קשה לגנוב ציוד רפואי בלחץ.‬
‫בבקשה.‬
‫היי. מה עם להראות לי איפה יש קליטה?‬
‫לא עמדת בעסקה. נתת לי לחכות.‬ ‫-מה, גרמתי לך להחמיץ פגישה?‬
‫להתראות, מיה. אם את יודעת מה טוב לך,‬ ‫תשכחי שנפגשנו.‬
‫תודה.‬
‫בנים. לא הייתי יוצאת עם סטפן‬ ‫אם כל מה שהיה עושה זה להביט בי בביישנות.‬
‫כשאת צדה, יש לך שתי אפשרויות.‬
‫את יכולה לעקוב אחר הטרף...‬
‫או... את יכולה להניח מלכודת...‬
‫ולחכות שהטרף שלך יבוא אלייך.‬
‫- מ' -‬
‫לא יהיה בזבוז אוכל על אי פרגרין.‬
‫מיה!‬
‫איפה היית? כמעט סיימנו את ארוחת הערב.‬ ‫-רציתי לסיים לצבוע.‬
‫נכנסתי לזה. רציתי להשאיר חותם.‬
‫זה משמח אותי כל כך.‬
‫ידעתי שזה יקרב בין כולם.‬
‫אני רואה אותך, מיה.‬
‫גם אני רואה אותך, אמבר. מה נשמע?‬
‫נדמה לך שאני לא יודעת?‬
‫יודעת מה, אמבר?‬
‫שאת ודב התגנבתם יחד‬ ‫בזמן שצבענו את חדר המועדון.‬
‫אז?‬
‫מה תעשי, תספרי למורה?‬ ‫אנחנו לא בבית הספר, אנחנו בחופשה.‬
‫אולי רק אספר לדב שאת מנצלת אותו‬ ‫כדי לפגוע בי.‬
‫זה לא קשור אלייך, אמבר.‬
‫את לא יודעת כלום על רגשותיי לדב‬ ‫או על רגשותיו כלפיי. תעזבי את זה.‬
‫לעזוב?‬
‫זה מה שתעשי לדב, נכון?‬
‫כשלא תצטרכי אותו יותר.‬
‫בסדר. מספיק עם דיאלוג סרט הנעורים הזה.‬
‫את מתחזה דו פרצופית.‬
‫לכן מי שאת דלוקה עליו איתי, ואת לבד.‬
‫תודי בזה, אמבר. לעולם לא תהיי הדבר האמיתי.‬
‫עכשיו...‬
‫קר לי...‬
‫אז אלך להביא ג'קט, ואז אוכל ארוחת ערב.‬
‫ואת לא תעמדי בדרכי.‬
‫ורק ברגע שהטרף שלך נתפס,‬ ‫זה הזמן להרוג אותו.‬
‫תוותרי, אמבר. הפסדת.‬
‫מיה.‬
‫למה?‬
‫את שונאת אותי כ"כ?‬
‫מה? אני לא שונאת אותך.‬ ‫אני לא חושבת עלייך. על מה את מדברת?‬
‫למה?‬
‫למה שתעשי זאת?‬
‫השמלה שלי!‬
‫לא, זה בלתי אפשרי.‬ ‫זה לא היה שם. זו לא הייתי אני!‬
‫מיה.‬
‫מה עשית?‬
‫זו לא הייתי אני.‬ ‫-מה הבעיה שלך?‬
‫לא עשיתי את זה. אמבר טמנה לי פח!‬
‫מה עשית?‬
‫הרחקת לכת.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫זה מאכזב מאוד.‬
‫הרחקת לכת.‬ ‫-היא הייתה נחמדה אלייך.‬
‫מה עשית?‬
‫כל השיחות שלנו...‬ ‫-הם לא שומעים אותך.‬
‫הם שומעים רק את מה שאני רוצה שישמעו.‬ ‫הם רואים רק את מה שאני רוצה שיראו.‬
‫את לא יכולה לנצח.‬ ‫-מיה, למה עשית את זה?‬
‫מה קורה?‬
‫מאכזב מאוד, מיה.‬ ‫-את מטורפת?‬
‫מה עשית?‬
‫היא הייתה נחמדה אלייך.‬ ‫-זה מאכזב מאוד.‬
‫היא הייתה נחמדה אלייך.‬ ‫-אני לא מאמין שעשית את זה.‬
‫תראו מה מיה עשתה לי!‬
‫לא! היא עשתה את זה לעצמה!‬
‫מיה, ראינו אותך!‬ ‫-מיה, מה הבעיה שלך?‬
‫מיה, איך יכולת לעשות לה את זה?‬