EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Du kom til mig.
Jeg tænkte på, hvad du ønskede, og så indså jeg det.
Jeg skal fjerne din smerte.
Omvend det.
Hvad det end er.
Jeg vil være den, jeg var.
Da du ikke havde følelser.
Jeg gik så meget op i alt.
Mia er derinde lige nu.
Hun har noget, jeg skal bruge.
Hjælp mig med at få hende herud, så har vi en aftale.
Jeg kan få hende til at komme til os.
Hun kan ikke modstå at redde dig.
Aftale.
Nej.
Ja.
Midge, hvad Amber end laver, kan du stoppe hende som før.
Hun vil vende os mod hinanden.
Vi er lige blevet genforenet.
Vi har kæmpet nok. Vi prøver noget nyt.
-Mor bliver glad. -Hvor er de andre?
Alex lagde en sød besked til dig.
De flygter til evakueringspunktet.
Så de er okay? De må gå?
Nej. Jeg aflyste evakueringen. Der er ingen steder at tage hen.
Selv, hvis du kunne løbe.
Svært at løbe uden en udvej. Det lærte jeg på den hårde måde.
Ja. Da Amber besatte dig.
Hun stjal din krop. Hun fangede dig i hovedet.
Sandt. Men der fik jeg idéen.
Hvilken idé?
Jeg har brug for en ny krop.
Jeg tager din.
Jeg vidste ikke, hvornår du ville vågne.
Du er nok desorienteret.
Det er en bivirkning.
Jeg vidste, at du løj.
Vi var bare laboratorierotter, ikke?
-Hvad gav du mig? -Ren animosin.
Luka flygtede, og jeg skulle bruge en forsøgsperson.
Gjorde du det mod Harry?
Briller? Tvivlsom modesans? Du bortførte ham i skoven.
Nej, jeg gjorde ikke. Jeg aner ikke, hvad du taler om.
Jeg forstår, at du er vred, men kun sådan finder vi en kur.
Midge skal bekæmpe animosinen, før hendes krop nedbrydes.
Jeg tager nogle prøver, og så er det overstået.
I så fald…
FARLIGT KEMIKALIE
Nej!
Vent! Kom tilbage!
Du er hendes eneste chance!
Hvad er der galt?
Du ville gøre det godt igen. Nu er vi sammen for evigt.
-Hvad sker der med mig? -Du vil stadig være der og se på.
Stemmen i mit hoved. Du skal bare vænne dig til det.
Du har hende. Jeg er unødvendig. Hvad med aftalen?
Ikke endnu. Jeg er ikke færdig.
Kom nu, Midge. Det er ikke dig.
Hvordan ved du det? Du forsøgte at undgå mig.
Men jeg kom for at hjælpe. Som du vidste, jeg ville!
Vi var venner. som søstre. Det var ægte.
Jeg forrådte dig.
Men du forrådte ikke mig, så jeg opgiver dig ikke nu.
Vi finder en anden måde.
Du vil ikke gøre det.
Du aner ikke, hvad jeg vil.
Løb!
Jeg går ikke med dig. Du må slå mig ihjel.
Det virker dramatisk.
Hvorfor hjælper du? Du vil have, at jeg dør.
Jeg ved det ikke. Jeg kunne ikke lade det ske.
Mia…
Tror du virkelig, du kan gemme dig for mig?
Vi har leget legen før. Jeg var den sidste due.
Jeg fandt dig.
Jeg er bundet, men jeg vil stadig ikke tale.
Charme virker åbenbart for dig. Hvad skete der?
Ingen idé. Jeg vågnede her.
Dem, der gjorde det…
…kommer de igen?
Kom nu. Er du så smålig?
Hjælper du ikke engang med din egen redning?
-Du behøver ikke redde mig. -Nej, du klarer dig selv.
Ja, for du gør altid det rigtige, ikke?
Undtagen, da I ville banke mig ihjel.
-Undskyld. Men det var ikke mig. -Lad ikke, som om du ikke vil forlade mig.
Jeg ville ikke lade dig dø, fordi vi kan lide den samme pige.
Jeg ser dig nok ikke som en trussel.
Det bør du måske. Mia virkede glad for mig i går.
Sådan går det altid.
Du går rundt og spiller helt, men jeg er fyren, hun vil have.
Midge. Jeg har ledt efter dig.
Har du ledt efter mig?
-Vi skulle tage båden sammen. -Undskyld. Jeg ville ikke forlade dig.
Jeg sværger. Kom med, og lad mig forklare.
For sent.
-Jeg har vigtigere ting at tænke på. -Det ved jeg.
Men hvad du end tror, du skal gøre, så kender du ikke sandheden.
Din mor lyver.
Jeg ved, hvad der sker med dig. Ingen andre siger det.
Griber du ind? Forsøger du at hjælpe de andre?
Jeg ændrer ikke mening. Og hun slipper ikke væk.
Jeg er her for dig. Stol på mig.
Kom nu.
Helikopteren kommer snart.
Du er bekymret for Mia.
Jeg kan ikke rejse uden hende.
-Jenna! -Hvor har du været?
Dr. Shaw.
Hun sneg sig hen som en ækel ninja og stak mig med animosin.
Er du okay?
Aner det ikke. Hun sagde, at hun vil lave en kur.
En kur? Til Midge?
Så tog jeg fejl.
Jeg troede, hun ville skabe flere af Amber, men hun forsøger
at fjerne den, vi har.
Jeg gør jer intet. Det er Midge, I skal frygte.
Du lyver. Sig, hvorfor du er her.
Evakueringen er aflyst. Vi skal ringe igen.
Et trick. Det er altid et trick.
Jeg lyver ikke, men hvis du ikke tror på mig,
så gør vi det som dengang.
Jeg kan mærke hende. Hun prøver at komme ind i mit sind.
-Stop hende! -Stop.
Det er okay. Hun er ikke stærk nok.
Hun kan ikke. Hun er bange. Hun er bange for os.
Tænk ikke på det.
Det var storm, ild. Du kender det.
Du er utrolig.
Det har jeg hørt.
Hvad er det med dig? Skal vi slås igen?
Endelig spørger du.
Jeg vil bare finde dem, jeg holder af, men i stedet for
får jeg Midge, Amber og dig.
Jeg vil ikke slås med dig.
Ved du ikke, at vi har større problemer, så er du dummere, end jeg troede.
Hør her. Ingen af os beslutter, hvem Mia vil have.
Og det betyder intet, hvis vi ikke slipper levende herfra.
Vi finder hende og flygter. Resten kan vente.
Du har ret. Samarbejde øger chancen for overlevelse,
og det er Mias valg.
Godt. Hun løb den vej. Forsøg at følge med.
-Hvad har du gjort ved Mia? -Intet. Jeg reddede hende.
Som om. Vi var der, da du ville skubbe hende ud fra klippen.
Men vi har vores egne tanker. Du bør betale for det, du gjorde.
Hvad laver du? Sådan er du ikke. Du kan ikke bare skubbe hende ud.
-Hvorfor ikke? Hun fortjener det. -Hun ville gøre det samme mod os.
Ja, hun er ikke menneskelig.
Vent! Midge slog hende. Det ødelagde hende måske.
Jeg er ikke ødelagt.
Men du har forandret dig. Jeg kan se det.
Kampen med Midge svækkede mig.
Men hun er stærkere. Det menneskelige i hende forsvinder.
Hun lader os ikke rejse, medmindre vi stopper hende.
Dig.
Hej igen, Mia.
Zac finder dækning.
Hvis Mia taler i walkie-talkien, ved vi, om hun lyver.
-Jeg stoler ikke på frøken tankekontrol. -Heller ikke jeg.
Men hvis evakueringen er aflyst, skal vi ringe igen.
-Hvad med Midge? -Jenna.
Hvis Amber taler sandt, venter hun på os på Instituttet.
Se. Derovre!
-Hvad? -Han er lige der.
Det er ligesom Luka. Han blev syg og hallucinerede.
Animosinen leger med hendes sind.
Nej. Den viser virkeligheden.
Hvad kan du se?
Det er, som om… Han vil have mig med.
Vi går alle.
Hvad det end er, løser vi det sammen.
Gå bare. Én af os skal finde ud af evakueringen.
Jeg går med. Hvis Midge er i bygningen, får I brug for hjælp.
Nej. Du må ikke gå med hende.
Hun kan ikke såre mig nu, og hun var den sidste, der så Mia.
Jeg skal finde hende, Petal. Hun ville gøre det samme.
Så går jeg med. Du må ikke være alene med hende.
Nej, du bør ikke være sammen med hende efter alt dette.
Gå med dem. Jeg klarer mig.
-Lover du det? -Ja.
Hvad er det? Eksperimenterer du på dem?
Selvfølgelig ikke. Jeg er læge.
Hvem tror du, du taler til?
Du spillede min terapeut. Du snød mig.
Det skulle være hemmeligt, så folk ikke stoppede det.
-Jeg gjorde det nødvendige. -Hvorfor?
Midge.
Det var for Midge.
Jeg overførte koma-patienterne hertil for at finde en kur.
Men jeg kan intet gøre.
Jeg sender dem tilbage til fastlandet. Det er slut.
Nej.
Nej, du slipper ikke. Hun er din datter.
-Du skulle lede instituttet. -Jeg har prøvet alt.
Jeg var fuld af håb og troede, at jeg kunne løse det på grund af dig.
Derfor adskilte jeg dig og tog dit blod.
Midge og jeg var blodsøstre. Er det derfor, Amber ikke kunne vende mig?
Det ved jeg ikke.
Forbindelsen mellem jer tre er stærk,
men Amber og Midge er adskilt nu, og Midge kan ikke overleve alene.
Men hvis du kan stoppe animosinen, vil Midge blive reddet.
Det er desværre ikke så enkelt.
Hvad skal jeg her?
Jeg ville ikke forlade dig, men jeg kan ikke altid styre det.
Det er lettest her. Eller når vi er sammen.
Jeg bliver stærkere, når du er her.
Så stærk, at jeg glemte, hvad jeg var.
Hvad mener du med det?
Ikke kun mig.
Hvad vi begge er.
Midge kan ikke blive reddet. Hun døde, da hun faldt ned fra klippen.
Men animosinen lod hende klamre sig fast. Den lod mig klamre mig fast.
Amber voksede fra det med Midges ånd fanget indeni.
Da du tvang dem fra hinanden,
var animosinen stærk nok til at give Midge en krop.
Men det holder ikke.
Den vil fortære alt det, den rører.
Hun vil aldrig få fred.
Du tager fejl. Jeg er ikke død. Hvordan kan jeg være død, når jeg er her?
Det er stedet. Dem, som døde her. Det holder fast i os.
Det fører os tilbage igen og igen, som tidevand.
Jeg er her, og så er jeg forsvundet.
Men du er virkelig.
Du skal være virkelig.
Jeg er så virkelig som dig.
Vi sidder bare fast.
Du er anderledes. Af én eller anden grund kan du styre animosinen.
Få den til at slippe os.
Slippe os?
Nej.
Nej! Jeg forsvinder ikke bare.
Det med Amber. Ret intenst, ikke?
-Jeg vil ikke tale om det. -Okay.
Du tror nok, at jeg er et monster, men jeg sværger…
Du ville ikke skubbe hende. Det ved jeg.
Jeg kender dig. Kayleigh.
Zac…
Hey! Kom og se!
-Jenna. Denne vej. -Harry!
-Nej! -Hvad er det?
Det er Harry! Det lyder skørt, men det er ham!
Jeg tror, han er fanget.
Han sagde, at stenene ville have ham.
Der er tunneler her.
Harrys research. Han skrev om et tunnelnet under øen.
Forskerne gik i dem. Det var som en labyrint.
De ledte efter kilden til animosinen.
-Hvorfor skulle vi finde den? -Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg har hovedpine.
Kom, lad os sætte os ned.
Jeg er okay.
Sidst vi var her, så Fitz og jeg nogle tal. En masse tal.
De er måske fanget. Harry er måske fanget med dem.
Mia!
Jeg vidste, at Midge løj. Hun sagde, du gik. Er du okay?
Nogenlunde.
Tak. Du reddede mig.
-Indtil videre. Hun kommer tilbage. -Det ved jeg. Hvor er de andre?
-Alex? -Undskyld.
Jeg blev distraheret af, at vi er i en twilightzone.
De har det fint. De er sammen.
-Men Dev og Luka er stadig væk. -Luka har det fint.
-Jeg stødte på ham. -"Stødte på ham"? Seriøst?
-Hvem er Luka? -Og Dev?
Det ved jeg ikke.
Jeg kom helt herhen, og han forsvandt efter 30 sekunder.
Da jeg så ham, selv efter alt dette, vidste jeg, han ville klare sig.
Nu ved jeg ikke.
-Hvem… -Vi har ikke tid. Lyt. De er i fare.
-Jeg hørte dig med Midge. Hvordan… -Hun kan ikke stoppe sig selv.
I skal redde dem, ellers vil intet være tilbage.
-Fitz! -Er han i live?
Ja.
Han var fyldt med liv. Jeg tog kun det, jeg havde brug for.
Men det holder ikke.
Jeg skal have mere.
Nej.
Petal, er du okay? Du er okay. Petal.
Nej. Vågn op.
Kom nu, Petal!
Vågn op! Petal!
Jeg sagde, hun ikke slap væk.
Tekster af: Mila Tempels