-Hvor er gutten med kuben? -Har sagt tusen ganger at han er i bilen.
Ikke lyv, skrothandler!
Jeg lyver ikke, mann!
Jeg sverger!
Han ville gå til bilen og vente der.
-Nei, han er ikke i bilen! -Og ikke her.
-Han er ingen steder! -Jeg vet ikke, ok?
-Kan du forklare det? -Jeg vet ikke!
Jeg spør én siste gang, forstått?
Om han ikke er i bilen, må han ha rømt. Men det ville han aldri ha gjort.
Han gjorde det.
For det er ingen i drittbilen din.
Og hvis det er tilfellet,
trenger ingen deg.
Jo! Jeg trenger ham!
Ingen rører seg!
Se, der er han. Han forrådte meg ikke.
Jo, det gjorde jeg.
Hva?
Og nå skal jeg få deg ut herfra.
Slipp våpnene! Nå!
Jeg foreslår at dere gjør som han sier. Det der er kuben.
Gå vekk fra ham! Unna! Kom igjen!
-Vi vil bare ha kuben. -Nei.
Gir oss kuben, så får du leve.
Ikke tro på ham! Skyt!
Det var et bra skudd.
Slipp våpnene, sa jeg!
-Sprø greier! -Kom igjen!
Advarsel. Fusjonsenergi kritisk.
Slår av.
Å, faen!
Ta dem!
Skynd deg! Nøklene er i bilen.
Faen! Du stakk av med kuben! Du har løyet for meg hele tiden.
Helt fra starten av, for pokker.
Jeg ville det beste for oss, og du…
Det kan ikke være sant!
En liten, uskyldig gutt fra skogen.
Men nei! Han lyver så det renner.
Du er en løgner og juksemaker!
Hvordan kunne jeg falle for det?
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hei.
Hva vil du?
I sidefløyen i hovedkvarteret, over fyrrommet, er det et kumlokk.
Det er utgangen.
Bruk den. Få ham ut.
Hopp inn, menig.
Fort!
Å, faen!
-Hva gjør du her? -Hva ser det ut som, Grieta?
Vi drar til Brahtok, og du befrir familien min.
Det er sant! Men det er over nå, ok?
Vi skiller lag nå.
Du tar venstre, jeg tar høyre. Eller omvendt.
Det er venstre-høyre-prinsippet. Du her, jeg der.
-Kan jeg si noe nå? -Nei!
Ok, ja.
Ja, jeg løy for deg.
Og jeg beklager!
Men jeg lovet atlantieren å bringe kuben til Arken.
Jeg må gjøre det.
Svarte desember, faren fra øst…
Og…
Og hva da?
Og det er alt jeg har nå.
Jeg har ikke noe annet.
Ingenting og ingen.
Det er tull.
Vil du ta kuben med til Arken?
Til det farligste stedet på hele kontinentet?
Blir du med?
Sjekk om den fungerer først.
Strømsparingsmodus. Kun lydgrensesnitt.
Beregner ruten til Arken.
Målet er 184 kilometer sørover.
Greit, la oss dra.
Hinder forut.
Vi må ut.
Vær våkne, folkens!
Dette er Femen-territorium.
Det er derfor vi er så forsiktige.
Er det langt igjen til Brahtok?
Vi bør komme dit tidlig på kvelden, hvis vi er heldige.
Før kunne man fly over Tyskland på en time.
Motorveier, jernbaner og flyplasser.
Det vil ta flere tiår å bygge opp infrastrukturen igjen.
Skulle ønske jeg levde og fikk se det.
Den dagen vi igjen begynner å utdanne arkitekter og ingeniører
og å gjenopplive vitenskapen og kunstformene,
vil vi endelig gjøre Europa til det det én gang var.
Under Crimsons-flagget.
Tror du virkelig at du klarer det? Å gjenforene kontinentet?
Den europeiske tanken vil aldri dø.
Far.
Vi er klare til å dra.
Du tar det. Speid fremover.
Vi kan visst fortsette.
Din store dag,
Kiano av Origines.
I kveld får du et nytt navn.
Eller ingen navn.
Jeg er sikker på at du finner et passende navn til meg, lord Varvara.
Varvara.
Det var ikke alltid navnet mitt.
Ble du ikke født som en crow?
Jeg ventet i seks år på min boj.
Det var en iskald dag i januar.
Kald som død.
Lubovniken jeg slåss mot var to meter høy.
De kalte ham "Bjørnen".
Han kunne ha blitt en fin bozie.
Men du vant.
Etter at han stakk dolken inn i magen min,
dyttet han meg ned
og prøvde å kvele meg med de digre hendene sine.
Jeg tagg om nåde.
Jeg krøp for ham og ba for livet mitt.
Han så meg lenge i øynene.
Og så gjorde han det.
Han slapp meg.
Han viste meg nåde, han lot meg leve.
Og du?
Jeg grep dolken som lå på bakken
og kuttet halsen hans fra øre til øre.
Det Bjørnen viste, Kiano, var ikke nåde.
Det var svakhet.
Crows kjenner ikke svakhet.
Vi dreper det som står i veien for oss.
Den dagen ble jeg bozien Varvara.
Under min lord på den tiden,
Yvar.
Du må være sterk.
Medfølelse er svakhet.
Empati er din død.
Vakkert, ikke sant?
Markene, skogen…
Europas vidde og frihet.
Én dag vil alt dette landet tilhøre oss. Bare oss.
Du er redd, er du ikke?
Er ikke du?
Jeg?
Du aner ikke hva du har i vente.
Dette er første gang en Crows-kriger er tatt til fange.
Og det er første gang at noen kan få stille spørsmålet.
Hvorfor du ikke drepte deg selv
heller enn å møte skammen.
Var hun redd? Knakk hun sammen?
Ble hun overmannet av feighet, eller var hun for svak?
Hva vil de gjøre mot deg, dine brødre og søstre?
Lordene, boziene, kapitanen?
Tror du de tar imot deg med åpne armer,
sånn som du håper?
Du er redd, Grieta. Du er like redd som meg.
Stemmer ikke det?
Jeg tolker stillheten som et "ja".
Crows lyver ikke, jente.
Det burde du vite.
Grensepost forut. Ni bozier.
Tungt bevæpnet. Avventer ordre.
Vi går sakte frem, som planlagt.
Ja.
Vi kommer i fred, bozier.
Vi vil ikke skade dere.
Hva vil dere her, Crimsons?
Vi har en Crows-fange med oss.
Crows-fanger finnes ikke.
Far lar henne gå når vi møter kapitanen.
Kapitanen deres vil nok ikke at noe skal skje fangen vår.
Så ikke gjør meg sint.
Hvor er hun?
Vår far vil forhandle med deres kapitan.
Om hva?
Det har du faen ikke noe med.
Enten gir du oss henne nå, ellers ender ikke dette bra for dere.
Vi kommer i fred!
Senk våpnene!
Si til kapitanen
at general Cameron,
far av andre orden i Crimson-republikken er her
og gjerne vil snakke med ham
om en våpenhvile.
Dra avsted.
Francis Cameron, det er en ære og en glede.
Hva heter du, bozie?
-Hva jeg heter? -Ja.
Du holder på å skrive historie her og nå.
I dette øyeblikket. Du og jeg.
Jeg vil bare vite hvem jeg har med å gjøre.
Navnet mitt
er Tusk.
Snikskyttere! Retrett!
Retrett!
Kom igjen.
Kom igjen!
Etterlat meg her.
Nei, du er min siste sjanse. Hold ut.
Du imponerer meg, jente.
Du er faen så sta.
Du må overleve dette.
Hører du meg? Du overlever.
Alle som står i veien for deg?
Jeg beklager, Liv.
Ikke beklag for at du følger dine prinsipper.
Jeg ville gjort det samme.
Jeg vet det.
Vær så snill, ikke!
Hun drepte halve stammen din, og du beskytter henne?
-Jeg trenger henne. -Hun er fortapt, men ikke du.
Bli med meg.
Ingenting vil hende deg, jeg lover.
Du drepte ham.
Jeg?
Crows drepte ham.
Et bakhold ved grensen, som jeg forutså.
Historikere vil si at det var slik Den store krigen startet.
Slutten på Crows' tid som herskere og begynnelsen på Crimson-tiden.
Under mitt styre som far.
Forræder.
Bli med meg til hovedstaden.
Vi setter fri folket ditt.
La meg gå, David.
Det kan jeg ikke, Liv.
Så skyt meg.
Kom deg herfra, Liv av Origines. Det vil snart være fullt av crows her.
Trussel nøytralisert.
La oss stikke før det kommer flere crows. Kom igjen, karer.
Tiden er inne.
Vi ses etter kampen.
Hva var det?
Navnet ditt før.
Det er forbudt å si det høyt.
Boj!
Nei!
Jeg gjør det ikke!
Aldri i livet!
Jeg gjør det aldri. Jeg dør heller.
Om dere nekter å slåss,
vil du og din kjære far dø i strengen.
Du kan ikke gjøre det.
-Du kan ikke! -Kiano!
Du kan ikke gjøre det!
-Kiano! -Du kan ikke gjøre det!
Vi må slåss.
-De kan ikke gjøre det. -Vi har ikke noe valg.
Gjør det!
Drep meg!
Hva?
-Hvis du ikke gjør det, dør vi begge. -Da er det sånn det blir.
Det tillater jeg ikke.
Ikke vær dum. Gjør det!
Slåss!
Reis deg!
Reis deg og slåss!
Slutt!
Det er galskap!
Nei!
Finn søsknene dine, bygg noe nytt.
Alt…
Alt liv
er ett.
Crow!
Dewiat forrådte deg.
Vær takknemlig!
Jeg hadde gitt andre slaver til grisene for det.
I stedet ga jeg deg sjansen til å gi slipp på fortiden din,
å gi slipp på svakheten din.
Trodde du virkelig du ville komme så langt
uten å kjenne på skyldfølelse?
Uten å lære hva det betyr å hate?
Bruk hatet.
Det vil redde deg.
Det vil være motivasjonen din.
La det synke dypt inn i hjertet ditt…
fortære deg,
…omfavne deg.
Det vil beskytte deg mot tristhet.
Det vil gjøre deg sterk. Sterk som en kriger.
En crow.
Forbered innvielsen.
Sophia.
Navnet mitt var Sophia.
Dra, nå.
Går det bra med deg?
De er nesten her.
Du kan bli med oss.
Hva sier du, søster?
De kommer til å drepe deg om du blir.
Hei!
Vil du bli her og dø? Eller vil du bli med oss og leve?
Jeg heter Alia.
Vi er Femen.
Lubovnik Kiano av Origines, som du én gang var.
Du er nå en bozie
under meg, din lord.
Du tjener meg til døden.
Ditt nye navn er nå Tarok.
Til døden!
Advarsel. Fusjonsenergi kritisk.
Fort, den slokner snart.
Gå 500 meter mot sør.
Advarsel! Energi uttømt.
Slår av.
Faen.
Flott!
Arken må være i nærheten!
Kom!
Flott, ingenting her.
Ikke fortell meg at den dingsen er helt ødelagt.
Flott.
Og hva nå?
Hallo?
Er det noen der ute?
Atlantiere, er dere her?
Faen!
Kanskje vi bør vente.
God idé! Kanskje de er på dass og ikke kan åpne døra.
Ja, hvorfor ikke sjekke steinen en femte gang?
Kanskje en gyllen by plutselig dukker opp.
Du bør venne deg til tanken
på at det atlantieren sa bare var tull.
Det var det ikke.
La oss selge den som den er.
Nei!
Det kan ikke være forgjeves. Stammen min, familien min…
Hei, hør her.
Beklager, ok?
Vi kan dra nå eller om en uke.
Ingenting vil endre seg her, unntatt været og humøret mitt.
La oss dra. Jeg er sulten.
Er du sulten?
-Ja. -Jeg bryr meg ikke om du er sulten.
Glem det, ok?
Vi prøvde.
Å feile kan være kult med et hus i Den nordlige allianse.
La oss dra. Kom an.
Kom igjen nå!
Nei, ikke gjør det!
Nei! Ikke gjør det!
Nei!
Ikke gjør det!
Nei! Faen!
Hva i…
Faen i helvete!
Kom.
Er du klar?
Ikke jeg heller.
Tekst: Susanne Katrine Høyersten