Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
baserad på boken "Ser du månen, Daniel" af Puk Damsgård
baserad på verkliga händelser
Okej, fokusera!
Mina damer och herrar. De är på väg ut i världen med sin show.
Ta väl emot Verdensholdet 2012.
Bravo!
Fantastiskt!
Hej, Daniel! Vi saknar dig!
Vi ska med flyget! Konstigt att vara här utan dig!
Kämpa på nu. Hej då. Vi ses! Hej, hej!
Flytta med till Köpenhamn då. Varför inte, ärligt talat?
Två ryms inte i den lilla lägenheten. Inte ens din soffa ryms.
Det är en larvig anledning. Självklart ryms vi.
Du skulle få spatt av att jag låg där med skitbenet.
Du hinner inte. Du ska plugga.
- Du måste väl också göra nåt. - Vad? Jag kan ju ingenting.
Det är så frustrerande att ha tränat i sex år för det här helt i onödan.
- Den var ute! - Den var klart inne, morfar.
- Den var ute. - Du fuskar, morfar.
- Daniel, kan inte du vara domare? - Jo.
- Den var klart ute. - Va?!
- Han kanske kan utbilda sig nu. - Han säger att han vill fotografera.
- Han har ju alltid tagit bilder. - Det kan man ju inte leva på, mamma.
- Varför är du alltid sur på Daniel? - Jag är inte sur på nån.
Men ni förstör honom genom att skämma bort honom.
Han är 23 år, inte sant? Betalar han nåt för att bo här?
Ja, han betalar 80000 i månaden. Plus värme.
- Jag betalade 700 för att bo här. - Du fick bidrag, det får inte han.
Det får man inte när man hjular i stället för att utbilda sig.
Tyst nu. Vad jobbig du är.
- Kan du duka? - Nej.
Super.
- Har du kollat upp några fotoskolor? - Nej.
- Skolor är inte lönt. - Du är redan för duktig?
- Det är bättre att gå som lärling. - Vem vill ha mer kassler?
Tack, Susanne.
Ät inte så mycket nu när du inte rör dig längre.
- Det funkar ju jättebra för dig. - Så, så, Fröken Näsvis.
- Tack, pappa. Det var ett gott råd. - Du kan alltid komma till mig.
- Hur många fotografer har du frågat? - Kryp inte upp i röven på mig.
- Så säger du inte till mig. - Vi har inga fotografer i Hedegård.
- Upp i röven... - Nej. Vi pratar inte så.
Det vill jag inte höra. - Man kan ju åka till Århus.
- Är det kanske för långt för prinsen? - Sluta nu.
Mamma passar upp er och ni tar allt för givet.
Ska Daniel stanna här i ett år till så mamma kan serva honom?
Behöver du inte bara gå ut på farmerdating. dk?
- Du är rolig, va? - Hitta en vvs: are som lägger in rör.
Ni är roliga.
Om du vill veta, så flyttar jag till Köpenhamn med Signe.
- Till Köpenhamn? Jaså? - Lycka till med det då.
Kan du ta den här också? Och så får du lite till. Varsågod.
Jag tar den.
När du har läst klart, får vi jobb, gifter oss och får barn.
Då skaffar vi större lägenhet, kanske hus, sommarhus.
Vi ska ha ny bil vart fjärde år som dina föräldrar. Semestrar.
Och så håller det på tills vi ska pensioneras. Och sen dör vi.
- Man kan få allt att låta tråkigt. - Det är ju så det är.
Det är ju faktiskt astrist.
Hallå?
- Hur kom du in? - Dörren var öppen. Daniel Rye.
Jag skulle på jobbintervju.
Vi avtalade tid. På de andra ställena fick jag...
Ja, hej. - Får jag titta på mappen?
Det skiter jag totalt i. Fixa det.
Du gör det. Jag betalar dig. Okej?
De här porträtten är skittrista. Men dina gatubilder är fina.
- Jag gillar också mer att plåta... - Vänta lite.
- Har du pass? - Ja.
Glöm det. Jag har precis hittat en assistent. Vi ses i Mogadishu.
Va?
Det är onaturligt med en sån här järnklump uppe i luften.
Ja!
Är du okej?
Ja. De är väldigt unga, va? De är bara småkillar.
I kriget är de veteraner. Vi har bara betalat dem hälften i förskott.
Om vi inte överlever sparar vi en massa pengar.
Ställ den där. Jag behöver inte dig just nu. Ta lite bilder själv.
Det är detta jag ska ägna mitt liv åt, Signe.
Jag har aldrig varit så säker på nåt förut.
- Hur full är du? - Det är jag inte.
Eller jag kanske är lite berusad. Men det är det här jag ska göra.
Gå in och sov ruset av dig och kom hem till mig.
Ja. Älskar dig.
Det är viktigt att folk vet vad som försiggår där.
- Jo, men Syrien? - Ja.
Jag vill dokumentera hur de civila lever med konflikten.
Vardagen fortsätter trots kriget.
- Det är för farligt. - Vi ska inte till Aleppo.
Det är en stad vid turkiska gränsen.
Som om jag åkte till Tønder om det var krig i Köpenhamn.
- Vad säger din läromästare? - Jag fick ledigt. Det är min idé.
Jag ska bara inte stanna på samma plats för länge.
Jag åker till Turkiet och sover som journalisterna jag pratat med.
Jag behöver bara lite pengar till flygbiljetten, hotell och sånt.
- Vill ni kanske köpa Taunusen? - Ska du sälja din bil?
Jag kör den inte i Köpenhamn. Den står bara och får p-böter.
- Hur kommer du och hälsar på då? - Mamma...
Daniel, jag vet inte. - Vad säger du, Kjeld?
Vad ska du ha för den då?
Bara en... 20000... 18000 kanske.
Den är inte ens värd 10000. Den har rost i hela underredet.
Pappa, köp nu bara bilen. 15000 då?
- 14000, pappa. - Nej.
- Du får 12000 med full tank. - Jag lovar att betala tanken.
- Topp! - Nasare.
- Nästa. - Tack.
TACK FÖR ERT BESÖK SYRISKA ARABISKA REPUBLIKEN
Daniel! Daniel!
- Jag är Aya. - Daniel.
Hoppa in.
Det här är vår livvakt från Fria syriska armén.
Han pratar inte engelska. Det här är vår chaufför Mohamad.
Jag får in dig överallt. Jeg har kontakter i Raqqa och Aleppo.
Jag var sjuksköterska där och kan hela stan.
Du kan få jättebra bilder av striderna.
- Nej, jag vill till stan vid gränsen. - Azaz?
Det är perfekt. Jag söker inte strider.
Jag vill skildra folks vardagsliv.
Det har varit strider i Azaz, men några familjer bor kvar där.
- Daniel. - Tack.
God dag.
Är det okej att vi tar lite bilder?
Det här är frisörsalongen. Du får fotografera.
Kanon. Tack.
- Säljer de stenarna? - Ja, ja.
- Vad gör ni här? - Han är fotograf.
Ni har inget tillstånd. Vi har makten här. Ge honom ditt vapen.
- Öppna bakluckan. - Vi har tillstånd.
Vem gav er tillstånd? Vi bestämmer här!
- In i bilen! - Men vi har fått tillstånd.
Stick!
Kliv in i bilen nu! Kom här nu!
- Det är ett missförstånd. - Mohamad, hämta Ayman!
In med er nu!
Hur vågar du ta hit en fotograf utan tillstånd?
- Fria syriska armén tillät det. - De har inga befogenheter mer!
Jag kör er till dem som utfärdar tillstånd!
- Vad händer? - Det är bara machoaraber.
Vi måste till myndigheterna för att få fototillstånd.
- Det händer jämt här, Daniel. - Hur kommer vi till Turkiet sen?
Min vän Ayman är i Azaz. Han kommer och hjälper oss.
Vi är trygga.
Ut med er. Sätt fart!
- Vi ska ha ett fototillstånd. - Kameran får inte följa med in.
- Ge mig kameran. - Nej.
- Det är okej. - Du får igen den sen.
Öppna dörren. Gå in!
Sätt fart!
In hit. - Du med. Sätt er ner. Bägge två!
Det är okej.
Oroa dig inte.
- Papper, pass. - Här.
Tog du med en främling utan tillstånd?
- Fria syriska armén gav oss lov. - De har inga befogenheter här.
Säg inte emot mig! Du gjorde ett misstag!
Vad gör du här?
Jag är fotograf från Danmark. Jag vill skildra civila syrier.
Jag är Ayas vän. Vi fick tillstånd av Fria syriska armén.
- Den mannen är krigsfotograf. - Vi tror dig, men vi måste akta oss.
Jag förstår inte.
De sätter spårsändare i folks bilar så att flygplanen kan bomba oss.
- Alla västerlänningar är hundar! - Han är dansk fotograf!
- Ayman! - Rör dig inte.
Res dig upp!
- Vart tar ni honom? - Det angår inte dig.
Gå nu.
Den här vägen. Gå.
- Lägg dig inte i. - Vänd dig inte om!
- Gör bara som de säger! - Han är spion.
Kom!
- Vad heter du? - Daniel Rye.
- Var är du ifrån? - Jag är från Danmark.
Det är ett missförstånd.
- God dag, Daniel. - God dag.
Vet du vem jag är?
Jag är här för att få dig att säga sanningen.
Jag säger sanningen. Jag lovar.
Det är okej.
Tack.
Vi vet redan vem du är.
Bra. Kan jag få ringa hem och berätta för dem?
Prata inte nu. Vi vet redan sanningen.
Men du ska själv berätta den för oss.
Vad menar du? Jag...
Vänta.
Snälla. Jag säger sanningen till er.
Berätta vad du vet! Säg det nu!
- Vad är ditt riktiga namn? - Jag heter Daniel.
Jag frågar dig igen!
- Vad är ditt riktiga namn? - Jag heter Daniel.
Var är det här? CIA:s träningsläger?
Nej, det är min gymnastiktrupp som bara uppträder för militären.
Som jag sa så är jag gymnast.
Du ljuger. Du är tränad av CIA.
Nej, jag är gymnast. Titta.
Gör mer. Gör mer!
Du låter redan som en åsna, Daniel. Nu ser du ut som en åsna också.
Låt som en åsna, Daniel. Kom igen!
Daniel Åsna!
- Ja? - Han var inte med på planet.
Det landade för länge sen. Han var inte med.
Okej. Jag ringer dig sen när jag har pratat med Kjeld.
Ska vi anmäla det? Han lämnade en massa papper om nåt skulle hända.
Det finns en säkerhetsexpert som heter Arthur.
Skicka hans nummer till mig. Jag ska ringa, Signe.
Vi hörs. Hej då.
Syrien, nära den turkiska gränsen
- Frid vare med dig, Ahmed. - Och med dig.
Var är Kadir?
Han skulle träffa en källa i Aleppo för information om James Foley.
Vi stannade vid en kontroll. Plötsligt öppnade de eld.
Det är sorgligt. Verkligen sorgligt.
Men han visste om riskerna.
Och James Foley?
Sista transporten till Aleppo gick i måndags, men ingen såg James.
Men de såg två italienska journalister.
- Tack. - Tack själv.
Ge det här till Kadirs familj.
Till begravningskostnaderna.
Du är en hedersman. Tack.
- Hallå? - Hej, jag heter Susanne Rye.
Jag är mamma till Daniel Rye.
- Hur länge har ni inte hört av honom? - Fem dar.
Men mobilnätet kan ju vara nere. Vi hoppades han skulle flyga hem.
Viktigast just nu är att ni inte berättar det för nån.
Hur många vet att Daniel är försvunnen?
Min man Kjeld. Han lyssnar med nu. Och jag och Daniels flickvän Signe.
- Låt oss hålla det hemligt. - Vi säger det inte till nån.
- Jag ringer er sen. - Vi måste också lägga på nu.
- Varför är ni inte på Fanø? - Pappa fick huvudvärk.
Ja, det är faktiskt riktigt illa.
- Ska du inte på fest? - Jo, jag ska bara byta kläder.
- Äter du med oss? - Jag sa ju precis att jag ska gå.
- Ja, det var ju det du sa. - Weirdoes, alltså...
Jag orienterar mina kontakter på PET och UD.
- Men vänta er ingen hjälp. - Varför inte det?
Vi antar att han har kidnappats.
Danmark har en stenhård policy om att inte förhandla med terrorister.
Men de kan rådgiva er. Inofficiellt. De kan inte handlägga ärendet.
- Vad kan vi göra för att få ut honom? - Ta reda på vem som har Daniel.
Jag har folk i Syrien. Vi söker en amerikansk journalist: James Foley.
Vår erfarenhet är att all publicitet kan skada gisslans situation.
- Varför? - De vill framstå som heliga krigare.
Och inte bara simpla skurkar.
Ni måste hålla alla kommunikationskanaler öppna.
Telefon, mejl, allt som finns om er på nätet.
Utifall de vill kontakta er.
Sen tar jag så klart över all kommunikation.
- Ursäkta. Mat, vatten. - Tack.
Tack.
Jamal!
Kom hit!
Jamal, kom hit nu!
Ursäkta. Ät.
Hej. God dag.
Kan ni, snälla, hjälpa mig till den turkiska gränsen?
Kan ni köra mig över gränsen till Turkiet?
Jag betalar om ni kör mig. Snälla. Har ni en bil?
Tvätta er här.
Hämta mat och kläder, pojkar.
Tack.
De gjorde det här med mig. Ni vet, tortyr.
Och det här. Snälla, hjälp.
Hjälp, tack.
Tack. Tack.
Tack, bröder. Gud kommer att belöna er. Ni gjorde det rätta.
Jag sticker till Pernille och pluggar. Jag äter där också.
- Okej, Chrisser. - Jag följer dig ut.
Vad är det med pappa och mamma? De uppför sig jättekonstigt.
- De är inte konstigare än normalt. - Jag tycker det. Har det hänt nåt?
Det händer aldrig nånting här. Du har glömt hur tråkigt det är här.
- Vi ses. - Ja. Hej då.
Lägg undan korsordet när vi är här.
Det är inget korsord. Det är en sudoku.
Jaså?
Varför tittar du på telefonen hela tiden?
- Vad händer? - Inget.
Vi kopplar bara av. Det är söndag.
Mamma.
Mamma, är pappa sjuk? Är det cancer?
Nej, nej, det är ingen som är sjuk.
- Ska ni skiljas? - Nej, självklart inte.
Det är Daniel.
- Han kom aldrig hem från Syrien. - Jo, jo, han är ju i Köpenhamn.
Nej, Anita. Han är försvunnen.
- Vi vet inte var han är. - Vad fan snackar du om?
- Jag pratade med Signe förra veckan. - Vi ljuger. Vi får inte säga nåt.
- Vi tror att han lever. - Är ni helt galna?
Hur kan ni inte säga det till mig? Men Christina då?
Hon har fullt upp med skolan. Vi får inte säga det till nån.
- Vi har anlitat en man. - Polisen kan inte hjälpa oss.
- Vem fan är han då? - Före detta militär.
Han heter Arthur. Specialist på gisslantagningar.
Kilis, Turkiet, nära gränsen till Syrien
Hur är det, Aya?
Jag vill att ni ska veta att jag inte kunde göra nåt.
Vad kan du berätta för oss?
Jag beklagar det som hände med Daniel.
Jag trodde det var säkert. De sa att de var heliga krigare.
De tog väl området från Fria syriska armén.
De torterade min vän. Jag var också nära att dö.
Jag kom med nöd och näppe över gränsen.
Vilka var de?
Jag hörde dem bara nämna ett namn.
Abu Suheib?
Ni måste hjälpa mig ut ur Kilis. Jag kan inte åka till Syrien igen.
- Jag känner mig inte säker. - Jag ska hjälpa dig.
Tack.
USA:s underrättelsetjänst hörde ett samtal om en gisslantransport -
- två dar efter Daniels försvinnande.
Den gick troligen till Aleppo.
Många grupper verkar i Aleppo, men Emir Abu Athir har kontrollen.
Abu Suheibs folk kontrollerar Azaz och där blev Daniel tagen.
De kanske samarbetar. Grupperna har börjat samarbeta.
Abu Suheib är nyckeln.
Ska jag köpa ett möte?
Det kostar oss ett kvarts block. 25000 dollar.
Det är för farligt att ta sig över gränsen just nu. Vi förlorade Kadir.
- Stanna här och fokusera på Foley. - Det finns inget nytt om Foley.
- Richard tror att han är i Damaskus. - Det är som om Foley aldrig levt.
Låt mig åka till Syrien. Där finns det i alla fall nåt att jobba med.
Det tar tid att ordna ett möte. Jag tar med mig Ahmed.
Okej. Låt oss göra det.
Dansken mår inte bra. Han kan ha tyfus.
Ta slangen.
- Han har skit ner allt. - Jävlar, vad han stinker.
Han får inte dricka nåt.
Använd den. Om du skiter ner dig igen så dör du. Hör du det?
Ta honom till cellen.
Flytta dig! Gå till hörnet.
Gå inte på toa där jag ber.
Förlåt.
Välkommen till vårt rum. Du måste vårda de där såren.
Jag heter Jérémy.
Jag talar nästan helt utan brytning, men jag är faktiskt fransman.
Journalist.
Vad heter du?
Jag heter Daniel.
Du ser ut att ha varit här ett tag, Daniel.
Här. Jag heter Luis. Jag är också fransk journalist.
Ligg på den här. Golvet är kallt.
Syrien, nära den turkiska gränsen
Frid vare med dig.
Det är okej, Omar.
- Frid vare med dig. - Och med dig.
Det här är den nya iPhonen. Men siffrorna är så små.
Den är gjord för en kvinnohand. Inte för en mans.
Tack för att du tar dig tid att träffa mig, Abu Suheib.
- Det är väldigt generöst av dig. - Hur kan jag hjälpa dig?
Daniel Rye. Jag vill ta hem honom.
Omöjligt. Dansken har erkänt att han är CIA-agent.
Han blir avrättad.
Daniel är bara en ung pojke som inte visste vad han gav sig in på.
Hur mycket betalar de för honom?
Hans föräldrar är vanligt folk.
Låt då staten betala för honom.
Tio block och en ambulans. Det är mitt pris.
Jag är säker på att du känner till den danska regeringens policy.
Då ödslar du min tid.
Jag borde döda er båda.
Sju block. Det är mitt slutpris.
Jag behöver också information om journalisten från USA. James Foley.
Det kan jag inte hjälpa dig med. Adjö.
Tack.
- Hur mycket har kravet satts till? - 700000 dollar.
700000 dollar? Det är väl... Vad står dollarn i? 6 och 50?
Cirka 4,3 miljoner danska kronor.
Det är mycket mer än försäkringsbeloppet.
Ja. Det är så klart ert beslut.
Men UD kommer att avråda från -
- att det fattas förhastade beslut på så lösa grunder.
Kan vi lita på Abu Suheib?
Han har många bollar i luften.
Han betraktar nog Daniel som en liten fisk.
Och det är vår chans.
Innan ni fattar ett beslut så måste det sägas -
- att beloppen ofta kan förhandlas.
Det här beloppet kan inte förhandlas.
Det är svårt att acceptera. Men vi har fått en unik chans.
Den får vi inte missa.
Jag pressar Abu Suheib på bevis för att han lever.
Är det nåt som bara Daniel kan svara på?
Eller har han ett ärr? Tatuering? Födelsemärke?
Händerna mot väggen!
Daniel, titta bort.
Ät nu.
Ta det här.
Tack.
Alla här är rädda för dig, för i dig ser de det som ska hända med dem.
Det här är Arwel från Wales. Wojceik och Raul.
Alexei har du träffat. Jag tror han är från Kosovo.
Enda muslimen här. Han säger inte mycket.
Och det här är Hans. Han har inte pratat på fyra veckor.
De är vanliga människor som vi.
Europeiska journalister och hjälparbetare.
Men vakterna är inte så farliga, va?
De engelska killarna?
Jag vet inte var du kom ifrån -
- men de är sadistiska galningar.
Vi kallar dem "Beatles".
Han med parfym är John. Den lille är Ringo.
Paul är predikanten som lär ut islam.
George stack ner en man dagen då vi kom.
Men John är värst.
Skynda på!
Luta dig mot väggen.
Igen.
Bra.
Vilken färg hade bilen som du sålde till din pappa?
- Va? - Vilken färg hade bilen?
Grön. Den var äppelgrön.
Har ni pratat med min pappa?
Ja. Här är som sagt det första beviset på att han lever.
En bild.
Vi har tagit med Hanne i dag. Hon är vår krispsykolog.
- Gud, så mager han har blivit. - Ja.
Och som ni ser så är hans hud relativt ren.
Han verkar klar i blicken. Och det är mycket positivt.
Det betyder att han får hyfsat med vatten.
Banken har sagt ja till att vi kan låna 900000 kronor på huset.
Susanne och jag tar ut våra pensioner. Det är dryga miljonen.
Men vi måste betala 60 procent skatt. Anita bidrar med det hon kan.
Jag har pratat med försäkringsbolaget flera gånger.
Tyvärr är resten av försäkrings- beloppet öronmärkt för utgifter.
Så omräknat kan vi med nöd och näppe få fram 250000 dollar.
Lite över en tredjedel av det de kräver.
Kan vi inte erbjuda dem det? 250000 dollar är mycket pengar.
Jag förstår. Men om vi erbjuder dem mindre än lösensumman -
- så uppfattas det som en kränkning.
- Vad tycker ni? - Beslutet är ert, Kjeld.
Men den normala proceduren vore att förhandla.
Här finns ingen normal procedur.
Det händer saker i Syrien nu som ingen har koll på.
Nya grupperingar bildas. Vissa av dem samarbetar.
Det ryktas att de håller på att upprätta en islamisk stat.
De drivs av ett hat som vi inte har sett förut.
Och de skyr inga medel.
Så jag uppmanar er att vänta tills ni har fått ihop pengarna.
Kan inte staten ge oss ett lån inofficiellt?
- Det är tyvärr omöjligt. - Det är ju fullständigt absurt!
Om han gripits i Bangkok med två kilo kokain hade ni fått hem honom.
Men när det är en oskyldig ung man som inte har gjort nåt -
- så snackar ni bara skit. Fy fan.
Den politiska linjen är tyvärr orubblig.
Jag tycker att vi ska erbjuda dem 250000.
Det är bättre än ingenting.
Vi kan inte låta honom sitta där. Han är ju bara skinn och ben.
Jag håller med. Vi har inga andra val.
Signe? Går du?
- Men är vi inte klara? - Vi skulle ta en kopp kaffe.
- Är du okej? - Ja, jag har bara...
Det är mycket med mina studier och jag sover inte så bra.
Varför använder du inte psykologen Arthur fixade?
Det gör jag. Men det hjälper ju inte.
Vi pratar bara om mig. Om att sätta ord på och gå vidare -
- men det kan jag ju för fan inte! Och allting tar tid!
Jag har tentor hela tiden! Förlåt.
Din familjs erbjudande kränker profeten, Daniel.
Om ett dygn ser du ut som han.
Varför kom du hit? Hur dum är du?
Danmark krigar mot det islamiska folket och har dödat många oskyldiga.
- Förlåt. - Nej, Daniel.
Du ska hänga här tills du dör.
Sen skär jag huvudet av dig och skickar videon till dina föräldrar.
Bara döda mig nu.
Nej, Daniel. Här måste du förtjäna rätten att dö.
Kom och hjälp till!
- Oj! Är allt det här till dig? - Ja.
- Ursäkta, men jag måste ta det. - Vi har jättebråttom.
- Hej. Jag står med kunder. - Det har kommit ett mejl.
De är mycket arga nu. De vill ha två miljoner euro nu.
Om jag har förstått det rätt. Det är 15 miljoner kronor, Susanne.
- Står det hur han mår? - Nej.
"Tiden är nu emot Daniel. Det är inte längre troligt att han överlever."
"Bekräfta betalningen på 2 miljoner euro med en gång."
"Våra villkor är:"
"Ingen publicitet och kontant betalning för Daniels frigivning."
Vi kan skaffa de pengarna. Klart vi kan det.
- Folk lånar oss dem. - Vi känner ingen som är så rik.
Hur hade du tänkt skaffa miljonerna, Anita?
Vi kan starta en insamling.
Förutom att du inte kan säga vad pengarna går till -
- så vore en insamling i bästa fall en juridisk...
En gråzon. Danmark förhandlar inte med terrorister.
Jag struntar i vad Danmark gör.
Det här är min bror!
Många människor har pengar och vill hjälpa.
Gymnastikföreningen är som hans familj.
Självklart förstår de att de inte får säga det till pressen.
Vi kan ju inte bara ge upp.
Kommer det ut försämrar det markant Daniels chanser att överleva.
Nån kommer att försäga sig.
Men Daniels chanser är redan små om vi inte skaffar fram pengarna.
Ja.
Arthur.
- Kontakta Abu Suheibs folk genast. - Ja.
Få dem att förstå att familjen försöker skaffa 2 miljoner euro.
Men de får bara pengarna om vi får videobevis på att han lever.
Vi försöker köpa tid? Jag fixar det.
- Namn? - James Foley.
- Vad heter du? - William Johnson.
James Foley? Den store James Foley.
Låt oss hälsa dem välkomna.
Vad fan gör du? Kom ner!
Det har kommit två nya fångar.
Jävlar.
Minns du Abu Ghraib, James? Det är därför det här händer dig.
- Jim. - Luis. Fransman.
- Jim. - Hej. Jérémy. Också fransman.
Jim.
- Jim. - Arwel. Storbritannien.
- Hej. Jim. - Wojceik.
Hej. Jag heter Jim.
- Jag heter Jim. - Daniel från Danmark.
Ja, jag hörde om dig i Aleppo.
Vill nån spela ett parti schack?
Jag är inte särskilt bra, så ni vinner säkert.
Men jag gillar att spela. Och jag har gjort ett schackbräde.
- Någon? Jag har pjäser. - Ja...
Men jag kan inte reglerna.
Då vinner jag. I alla fall det första partiet.
Okej. Kungen. Väldigt viktig.
Och... drottningarna.
Alla upp!
Var är spanjoren?
Grattis. Du ska hem. - Ta honom.
Männen svälter.
Vi behöver... mer kläder. Och medicin.
Vill du dö här och nu?
William är sjuk.
Om ni vill hålla oss vid liv måste vi få mat, vatten och antibiotika.
Ingen betalar er lösen för döda människor.
Håller du med Foley, Åsna?
Svara!
Jag...
Ja.
Ni två kommer att dö här. Arwel också.
Era regeringar betalar inte.
De bombar muslimer för miljoner, men skiter i sina egna medborgare.
Det räcker!
Titta på mig. Titta på mig!
Om din familj verkligen älskar dig har du ännu en chans, Åsna.
Till skillnad från Foley. Foley är ond.
Hans konvertering till islam är bluff. Han ska snart dö.
Är du okej? Det är okej. Kom här.
Vad fan var det där om? Varför spelade du ett djur?
Det är bara nåt jag gör. De gillar när jag är en åsna.
- Vi har sagt åt honom att sluta. - Då dödar de mig.
De dödar dig om ingen betalar. Inte om du vägrar att spela åsna.
Tro mig. Vägra nästa gång.
Var i alla fall inte så jävla bra på det.
Var en mindre övertygande åsna nästa gång.
Det gav mig mening att resa och berätta historier för folk.
Jag tror att mamma förstod. Alla accepterade det.
Det är säkert likadant med din familj.
Efter att jag bröt foten bromsades allting in.
Allt blev så förutsägbart. Jag kunde se hela mitt liv...
- Tråkigt. - Ja.
Det finns alltid ett egoistiskt motiv.
Men det ska inte hindra oss från att försöka göra en skillnad, va?
Om vi inte vågade åka hit, hur skulle då världen veta vad som händer?
Jag tänker hela tiden på mina föräldrar.
- Och på mina systrar och Signe. - Ja.
- Försök att inte tänka på dem. - Det kan jag inte.
Jag har sabbat deras liv också. Jag har sabbat allt.
Vårt mål är att nå 15 miljoner.
Men Daniels chanser för att komma hem levande ökar med varenda krona.
Allt kommer att ske anonymt genom en advokat.
Vi kan se beloppen, men inte givarna.
Föreningar får inte ge pengar till en lösensumma enligt lagen.
Så vi har valt att sälja Daniels fotografier av Verdensholdet -
- vilket är tillåtet.
Brevet på bordet framför er går ut med posten på måndag -
- till alla gymnastikföreningens medlemmar.
Har ni några frågor?
Jag tycker att avsikten är god.
Men har ni tänkt på det moraliska dilemmat i -
- att vi stöttar en terrorgrupp ekonomiskt?
Vi vet att insamligen enligt dansk lag är en gråzon.
Men vår advokat vill tolka det som att vi räddar ett människoliv.
Och det är lagligt.
Men det är så klart upp till er själva om ni vill hjälpa till.
Och vi förstår om nån inte vill stötta det här -
- av moraliska eller andra skäl.
Även om vi så klart hoppas att ni vill vara med.
Bra. Nu blundar ni.
Okej, öppna ögonen. Korrigera.
Fokusera. Och blunda igen.
Abu Suheib har tillåtit att han filmar bevis för att dansken lever.
Vi har visiterat honom.
Händerna på väggen!
Åsna! Kom här.
Vänta. Gör först åsnan för oss.
Skynda dig.
Gör det nu!
Kom igen. Gör det nu!
Vi hinner inte med den skiten. Kom, gå!
Nu har vi alltså 742213 kronor.
Jösses.
Och en frågar om han får dela appellen på Rodary i Herning.
- Det heter Rotary. - Whatever.
- Är det nån vi känner? - Han heter... Peter Damgård.
- Är det för riskabelt? - Rotary har hundratals medlemmar.
Låt honom göra det.
Det är Arthur.
- Hej, Susanne. Hur är det? - Bra.
Jag skickar en liten video till er, men han får inte säga så mycket.
Så. Är ni klara?
Ja.
Min mamma heter Susanne.
Min pappa heter Kjeld.
Christina och Anita är mina systrar.
Och min flickvän heter Signe.
Och killen som kom hit heter Majeed.
Ska vi titta på den igen?
- Hej, Signe. - Hej, Anita.
Det är lite creepy att jag sitter här och väntar, men... vi saknar dig.
Vi har samlat in över 3 miljoner. Jag har kontakt med över 20 företag -
- som överväger att donera större belopp.
Men det tar tid med styrelser och sånt.
Jag förstår att du är trött på oss, Signe.
Ingen förväntar sig nåt av dig.
Men det värsta man kan göra är att vara helt ensam.
Men han kommer inte hem, Anita.
- Vad säger du? - Han dör, vi ser honom inte igen.
Vad är det för struntprat?
Är det nåt som din psykolog har sagt till dig?
Att du måste tänka på honom som död för att kunna gå vidare?
Lyssna inte på det. Det är ju helt galet.
- Man kan inte ljuga för sig själv. - Jag är för svag.
Jag är inte som du. Jag tänker på honom hela tiden.
Jag drömmer om vad de gör med honom. Och jag kan ju inte hjälpa honom.
Jag vet.
Jag blir galen av att jag inte kan göra nåt.
Han kommer hem.
Till dess har du oss. Man kan inte välja bort en människa man älskar.
Det är helt omöjligt.
Han kommer hem.
Kilis, Turkiet, nära gränsen till Syrien
- Richard. Det här är Majeed. - Arthur har berättat om dig.
Hoppa in.
Jag har bott i Raqqa och kan området.
Jag kände igen imamens röst och såg komplexet inifrån.
Det var en jättestor byggnad. Det är den här.
Förut var det en skola. Där har de honom.
Tack för informationen. Jag vidarebefordrar det.
- Vidarebefordrar? - Ja.
Foley och Damaskusspåret då?
Jag tror det är ett blindspår. Vi fokuserar på nordost nu.
- Så ni ger upp Damaskus? - Ja. För stunden.
Det jävla aset skiter i Daniel.
Om de riktar en satellit mot byggnaden är jag nöjd.
- Vi har inget nytt om Foley. - De kan åtminstone ljuga.
En BT-journalist snappade upp historien om Daniels insamling.
De har inte tryckt den än, men en annan tidning får inte sno den.
Jag pratar med redaktörerna.
Det här är inte Turkiet. Här hemma har vi pressfrihet.
Jag faller på knä och tigger om en press-blackout. Vi hörs.
Händerna mot väggen!
Wojceik, du ska hem. Din regering har betalat.
Gå!
Vad fan händer? Vi blir hela tiden överhoppade.
Jag står inte ut.
Stackars Alexei. Han har varit här i evigheter och har inte ens plåtats.
De har ingen att skicka bilden till. Ingen familj.
Vi kommer alla att dö. Vi kommer inte ut härifrån.
Det ordnar sig. Vi kommer snart hem till Frankrike.
Tänk på nåt annat.
Jag vet.
Du kommer klara det.
Okej, senaste nytt är att Ayoub helt säkert var Syrienkrigare.
- Han var i Aleppo och Raqqa. - Jag är här nu.
Vi har fått bekräftat att han nämnde Foley i förhören.
- Vi hörs. - Okej. Lycka till.
Om ni skriver på här...
Tack.
Tack för att du ville träffa mig, Ayoub.
Ni talar jättedålig franska. Vad är ni? CIA?
- Nej. Familjen till... - Jag föredrar om ni talar engelska.
James Foleys familj har anlitat mig för att hitta honom.
Jag letar också efter en ung dansk man. Daniel Rye.
När hörde du sist om James Foley?
De vet inte alls om han lever.
Gör han det?
Ni ödslar er tid. Foley kommer att dö i Syrien.
De släpper honom aldrig.
Vilka är "de"?
Islamiska staten, så klart. Eller IS, som ni kallar dem.
Om de sålde amerikanerna, kalifatets sanna fiender -
- skulle alla genomskåda deras bluff. Foley är dödsdömd.
Jag behöver namn.
Det hjälper er inte. Folk kommer och går.
Jag skulle hjälpa er om jag kunde.
Jag är inte skyldig dem nåt.
De drog en säck över mitt huvud -
- och misshandlade mig i veckor för att testa min tro.
De lärde oss att knivmörda och slakta människor.
Vi skulle öva på dockor som de själva hade tillverkat.
De sa att när vi hade begått vårt första mord -
- så skulle vi må dåligt och bli ledsna.
Men vi skulle komma över det.
Vi gjorde det i Guds namn.
Det skulle bli lättare nästa gång.
Du hade tur som slapp ut levande.
Såg du nånsin James Foley?
Han och de andra fångarna fördes bort.
De togs till de fyra britterna. Dansken var också där.
Jag vet inte britternas riktiga namn.
James Foley och Daniel Rye satt tillsammans?
Ja. Det är jag säker på att de fortfarande gör.
Tack.
- Hur är det, Arthur? - Goda nyheter, Richard.
Jag vet äntligen var Foley är.
15 sekunder till.
- Jag mår inte bra. - Kom igen.
Ut!
Sätt fart!
Kom igen!
Upp!
Lägg er!
Ner!
Lägg dig ner! Kom igen!
- Ja? - Skolan var utrymd.
Ett par bilar körde strax innan vi kom.
De försvann i ett dammoln, säkert i ett syriskt flyganfall.
Vi tror att de var där. Vi har hår och blod som teknikerna kollar.
- Det är vad det är. - Okej. Tack.
Klä av er! Skynda på! Nu!
Skynda på!
Lystring.
Amerikaner, engelsmän, danskar. Era länder har orsakat det här.
Jag ska behandla er som era länder behandlar muslimerna i Guantánamo.
Precis som ett koncentrationsläger!
Kom med grejerna.
Ta en. Skynda på!
Ta på den!
Skynda på!
Först förrätten.
En till dig, min vän. - Och dig. Och nu huvudrätten...
Mogna, saftiga tomater.
Vi ska äta dem här ute under bar himmel -
- och sen spelar vi schack och dam och...
Varför så liten?
- Varför så liten? - Va?
Varför så liten? Ge mig stor tomat.
- Alla är lika stora. - Du ljuger. Du ser ner på mig.
- Din jävla skit. - Du kan få min, Alexei.
Du jävlas med mig. Du har ingen respekt.
Du har för fan ingen respekt!
Sluta nu! Sätt er!
- Vad händer? - Inget.
Han knullar mig. Ger mig liten tomat.
Al.
Det är för att han är ond, Alexei.
Han är manipulativ och ond.
Kom.
Du blir fri snart, okej?
- Sätt honom i bilen. - Kom!
Ut!
Gå till gropen.
Till sidan, kom igen! Gå.
Ner.
Nu ska ni titta noga.
Så här går det när man låter en ond man som James Foley ta kommandot.
Titta.
James, titta!
Er gode vän Alexei...
...är en död man nu. Det var ditt fel, James.
Du dödade honom och alla vet det.
Gå!
Ner!
Bredvid Alexei. Håll den här. Titta in i kameran.
Titta!
Titta in i kameran.
Skicka videon till danska UD. Och till Richard.
Jag skickar bilderna till familjen.
- Du låter dem inte se videon? - Nej. Bilderna räcker.
Om två dygn måste ni ha 2 miljoner euro klara i kontanter.
Mer har de inte skrivit än. Jag är ledsen.
Vi har samlat in 10 miljoner kronor. Det är på tok för lite.
Pappa, du ringer banken. De måste höja lånet. Vi behöver mer.
- Det gör de ju inte. - Har ni glömt några företag?
Jag har skrivit till alla styrelser.
Alla stora företag i Danmark.
Jag vet inte vad jag ska göra.
- Vart går du? - Till sängen.
- Nej, det gör du inte. - Jag orkar inte mer, Anita!
Snälla, stanna, pappa.
- Ursäkta, vi får ringa dig sen. - Det är helt okej.
Vad händer?
- Hej, vännen. - Vad är det med morfar?
- Det är ingenting. - Han gråter.
- Har du haft en bra dag? - Jättebra.
Hej, Henning. Jag heter Susanne. Jag gick i skolan med din fru Mie.
Jag serverade på ert bröllop.
Min dotter Anita har skrivit flera brev till er styrelse.
Jag är Daniel Ryes mamma.
Kan du inte prata med mig och lyssna på mig?
Självklart. Men kan du inte ringa och boka tid med min sekreterare?
Jag har ringt er 20 gånger. Ingen i styrelsen vill träffa mig.
- Jag beklagar det med din son... - Ge mig bara tio minuter.
Jag har ingenstans att gå. Jag ber bara om tio minuter.
Alla har gett allt de kunde. Även mindre företag.
Men vi saknar 5 miljoner kronor.
Och om vi inte skaffar fram dem nu...
...så dödar de Daniel.
Jag förstår den här fullständigt förfärliga situationen.
Och jag känner med dig och hela din familj.
- Men jag kan inte hjälpa till. - Jag ber inte om nån gåva.
Jag ber om ett lån. Jag har 14 år kvar till pensionen.
Om jag jobbar extra på helgdagar så kan jag jobba av skulden.
Jag svär. Jag ska nog skaffa fram resten av pengarna på nåt sätt.
Min man kör lastbil. Han kan också jobba extra.
Jag är hemskt ledsen, men det går inte.
Jag läste att ni i fjol gjorde en vinst på 6 miljarder kronor.
Jag har aldrig varit rik. Men om jag var det så tror jag -
- att en av de saker som skulle ge mening vore att hjälpa andra.
- Ändra en annan människas liv. - Det finns inget vi hellre vill.
Men om vi som företag gör det blir konsekvenserna oöverskådliga.
- Ni har själv barn, va? - Jo.
Två pojkar och en flicka.
Tack för att du lyssnade i alla fall.
Nej, du ska inte betala. Det var ju jag som bjöd på kaffe.
Det är 46 kronor. Det ska nog gå.
- Hälsa Mie från mig. - Ja. Ja, det ska jag göra.
Jérémy och Luis, upp! Ni ska till Frankrike. Upp nu!
Ni börjar fatta det nu, va? Vissa av er åker hem till era kära.
Medan andra...
Du och din familj är jävligt pinsamma, Åsna.
- God morgon. - God morgon. Fixa flingor åt oss.
Jo, strax.
Anita!
Mamma, pappa! Vi har 15 miljoner! Det kom in 5 miljoner i natt!
- Titta. - Herrejävlar, 15 miljoner!
Sex inbetalningar. På 800000.
500000! 1000046! 700000! 400000! 600000!
- Jag ringer Arthur. - Vänta. Vi måste bara dubbelkolla.
- Herrejävlar. - Vilket konstigt belopp.
En miljon och 46 kronor. Vem fan har gett det?
De säger att min familj har fått ihop pengarna.
- Vad roligt, Daniel. - Grattis.
Grattis.
- Det är säkert skitsnack. - Nej. Du kommer hem.
Daniel. Tar du med dig ett brev ut till min familj?
Javisst.
- Du kanske kan memorera det? - Jag ska göra mitt bästa.
Vad har du tänkt dig? Att ta med över 2 miljoner euro i handbagaget?
- Vem följer med från familjen? - Ska vi med?
Nej, inte alla. Men det är viktigt att Daniel ser ett bekant ansikte.
- Jag vill att du följer med, Anita. - Jag?
Daniel och jag är inte... Han tycker bättre om Christina och mamma.
Jag är rätt säker på att Daniel blir glad när han ser dig.
Okej.
- Frid vare med dig. - Och med dig. Turkcell?
Vodafone.
"Jag tänker mycket på mina bröder och min syster."
"Jag minns att jag lekte varulv i mörkret med..."
Michael.
De ska hämta dig.
Vi ses när du kommer ut.
Om inte, kom ihåg att det är okej.
Jag menar det.
Du återvänder till ditt liv, till ditt tråkiga, vanliga liv.
Jag stannar här och får allt det roliga.
Jag klarar mig. Det gör jag.
Du måste vara rädd också.
Jag är mer rädd för att ge efter för deras hat.
Och jag behöver inte göra det, för jag känner bara kärlek.
Kom ihåg. När du kommer hem, glöm dem.
Gå vidare i ditt liv. Ödsla inte mer tid.
Åsna!
Gå nu.
Åsna! Du ska hem.
TACK FÖR ERT BESÖK SYRISKA ARABISKA REPUBLIKEN
Daniel?
Daniel Rye?
Jag heter Arthur. Jag har kommit för att ta med dig hem till Danmark.
Ta de här.
Kom. Du ska träffa din syster.
Hej, Anita.
- Kan jag ta en öl? - En öl? Ja, ta precis vad du vill.
Varsågod.
Hur är det... med Signe?
- Det vet jag inte, Daniel. - Nej.
Det kommer att ta lite tid.
- Men allt ordnar sig nog. - Ja.
- Vi ses i morgon. - Ja. Ha en trevlig fest.
Och så tar jag ut en spelare. - Ha så kul, tjejer!
Kom, vi fortsätter spela. Så får ni målet.
För första gången inleder USA nu flyganfall mot IS-mål i Syrien.
Uppdraget är att krossa IS. Anfallen beskrivs som intensiva -
- med kryssningsrobotar, jaktplan och bombplan.
- Hallå? - Daniel?
- Kan du prata? - Ja.
- Har du nån där hos dig? - Nja, min familj. Vad är det?
Det har kommit en video som kan vara James. Jag är ledsen.
Amerikanerna ber oss bekräfta att det verkligen är han.
Det brådskar.
Du får gå ut på nätet och söka på "ISIS video James Foley".
Bara blunda och lyssna på James röst.
När han har talat klart stänger du bara av videon.
ETT MEDDELANDE TILL AMERIKA
Kära vänner, gör uppror mot mina egentliga mördare: USA:s regering.
Det som ska hända mig är resultatet av deras brottslighet.
Daniel? Hör du mig, Daniel? Kan du bekräfta att det är James?
Det är James.
Och du är säker?
- Helt säker. Det är James. - Tack, Daniel.
Stäng av videon. Du ska inte se mer.
Stäng av videon.
Jag önskar att jag hade fått träffa min familj igen.
Men det loppet är kört. Jag vill bara...
Nu stänger du av videon. Du ska inte se det där, Daniel.
Det är här James Wright Foley.
- En amerikansk medborgare... - Och det där är fanimej John.
- Det jävla svinet. - Daniel, stäng av videon.
Stäng av. Du ska inte se det.
...som har accepterat det islamiska kalifatet som sin ledare.
Alla försök att vägra muslimerna deras rätt att leva i en stat -
- under det islamiska kalifatet slutar med blodbad på ditt folk.
Nej! Nej!
Daniel Rye var med Jim i Syrien i flera månader.
Han var den siste som såg Jim vid liv.
Det här är Daniel. - Detta är James mamma Diane.
Så roligt att äntligen få träffa dig.
Kort innan Daniel frigavs -
- bad James honom att memorera ett brev till oss i hans familj.
Det här är James ord till er.
Kära familj och vänner.
Jag minns så många fantastiska familjestunder -
- som tar mig från detta fängelse.
Drömmar om familj och vänner tar mig härifrån -
- och glädje fyller mitt hjärta.
Jag tänker mycket på mina bröder och min syster.
Jag tackar er för alla glada barndomsminnen.
Jag minns att jag lekte varulv...
...i mörkret med Michael.
Och många andra roliga äventyr.
Och, Katie, jag är väldigt stolt över dig.
Du är den starkaste och bästa av oss alla.
Du sliter för att hjälpa människor som sjuksköterska.
Jag är så glad att vi sms: ade precis innan jag tillfångatogs.
Jag hoppas att jag kan komma på ditt bröllop.
Jag vet att ni tänker på mig och ber för mig.
Jag känner er alla, särskilt när jag ber.
Och jag ber att ni ska fortsätta vara starka och tro.
Och jag känner verkligen att jag kan ta på er.
Även i detta mörker... när jag ber.
Daniel hölls fången i 13 månader och var den siste som kom ut levande.
Sju gisslan dödades. Två gisslan vet ingen var de är i dag.
Efter gisslans död utfärdar Obama ett dekret som ska förbättra -
- kommunikationen mellan USA: s regering och gisslans familjer.
Amerikanska familjer har aldrig åtalats för att ha samlat in lösen.
Han nämner inte de som bidrar till insamlingen.
Danmark har kvar sin policy om att inte betala lösen för danskar -
- som har tagits som gisslan av terrororganisationer.
Över hundra journalister har mist sina liv i Syrien sen kriget bröt ut.
Man tror att kriget i Syrien har kostat över 400000 liv.
Cirka 12 miljoner människor har fördrivits eller flytt.
Daniel Rye jobbar som fotojournalist och reser fortfarande ut i världen.
Han och Signe har blivit ett par igen och har fått en son.
"Många av de som kommer från Syrien till Danmark har upplevt nåt" -
- "som är mycket värre än det jag upplevde."
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Anders Melin