Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
basert på boken "Ser du månen, Daniel" af Puk Damsgård
basert på virkelige hendelser
Okay, fokuser!
Mine damer og herrer. De er på vei ut i verden med et fantastisk show.
Ta godt imot Verdenslaget 2012.
Bravo!
Fantastisk!
Hei, Daniel! Vi savner deg!
Vi skal med flyet! Merkelig å være her uten deg.
Men bare stå på! Hei igjen. Vi ses! Ha det!
Så flytt med til København. Hvorfor ikke? Ærlig talt.
Det er ikke plass til to i den lille leiligheten. Ikke på sofaen heller.
Det er en latterlig grunn. Selvfølgelig er det det.
Du ville blitt sprø av at jeg lå der med dette møkkabenet hele tiden.
Og du må jo lese.
- Du skal vel også gjøre noe? - Hva? Jeg kan jo ingenting.
Så frustrerende å ha trent i seks år til ingen verdens nytte.
- Den var ute! - Den var da inne.
- Den var ute. - Du jukser, morfar.
- Vil du være dommer? - Ja.
- Den var totalt ute. - Hva?!
- Kanskje han vil ta utdannelse nå. - Han sier han vil fotografere.
- Han har jo alltid tatt bilder. - Det kan man da ikke leve av.
- Hvorfor er du alltid sur på Daniel? - Jeg er ikke sur på noen.
Men dere skjemmer ham bort.
Han er 23 år gammel, ikke sant? Betaler han for å bo her?
Ja, han betaler 80000 i måneden. Pluss varme.
- Jeg betalte 700 for å bo her. - Men du fikk jo SU.
Det får du ikke når du stormer vindmøller og ikke utdanner seg.
Fy fader! Så irriterende du er.
- Gidder du å dekke bord? - Nei.
Supert.
- Har du sett på noen fotoskoler? - Nei.
- Skoler lønner seg ikke. - Du er altfor god?
- Det er bedre å gå i mesterlære. - Hvem vil ha mer hamburgerrygg?
Takk, Susanne.
Du skal ikke spise så mye nå du ikke rører deg mer.
- Det gikk da veldig bra for deg. - Så, så, frøken Nesevis.
- Takk, far. Det var et flott råd. - Du kan alltid komme til meg.
- Hvor mange steder har du spurt? - Ikke mas så forbanna jævlig!
- Du snakker ikke sånn til meg. - Det er ingen fotografer i Hedegård.
- Forbanna jævlig... - Nei. Vi snakker ikke sånn.
Det vil jeg ikke høre på. En kan jo dra til Århus.
- Er det for langt for prinsen? - Nå må du gi deg.
Mor springer og hopper for dere to, og dere tar det for gitt.
Skal Daniel bli her et år til, så mor kan varte ham opp?
Trenger du ikke bare en runde på farmerdating. dk?
- Du er morsom, du? - Finn en rørlegger til å stake opp.
Dere er morsomme.
Hvis du vil vite det, flytter jeg til København med Signe.
- Til København? Jøss. - God tur.
Kan du ta denne også? Og så får du litt til. Vær så god.
Jeg tar den.
Når du er ferdig med studiene, får vi arbeid, blir gift og får barn.
Så får vi større leilighet, kanskje et hus, og hytte.
Vi skal ha ny bil hvert fjerde år som foreldrene dine. Ferier.
Sånn går det til vi blir pensjonert. Og så dør vi.
- Man kan få alt til å lyde traurig. - Det er sånn det er.
Det er faen meg kjempetrist.
Hallo ...?
- Hvordan kom du inn? - Døren var åpen. Daniel Rye.
Jeg skulle på jobbintervju.
Vi hadde en avtale. De andre steder fikk jeg...
Ja, hei. Får jeg se mappen?
Det gir jeg faen i. Fiks det.
Det betaler jeg deg for.
De portrettene er drit kjedelige. Gatebildene dine har noe.
- Jeg liker også bedre å ta... - Vent litt.
- Har du et pass? - Ja.
Glem det. Jeg har nettopp funnet en assistent. Vi ses i Mogadishu.
Hva?
Det er unaturlig med en sånn haug jern her oppe i luften.
Ja!
Er du okay?
Ja. De er jamen unge, hva? De er bare gutter.
I krigen er de veteraner. Vi har bare gitt halvparten i forskudd.
Hvis vi ikke overlever, sparer vi masse penger.
Sett den der. Jeg trenger deg ikke nå. Ta noen bilder selv.
Det er dette jeg skal her i livet, Signe.
Jeg har aldri vært så sikker på noe før.
- Hvor full er du? - Det er jeg ikke.
Eller kanskje moderat beruset. Men det er dette jeg skal.
Gå inn og sov det av deg, og kom hjem til meg.
Ja. Elsker deg. Ha det.
Det er viktig at folk vet hva som foregår der nede.
- Men Syria ...? - Ja.
Jeg vil dokumentere hvordan de sivile lever.
Hverdagen fortsetter, selv om det er krig.
- Det er altfor farlig. - Vi skal ikke til Aleppo.
Det er en småby ved den tyrkiske grensen.
Som hvis jeg dro til Tønder mens det var krig i København.
- Hva sier læremesteren din? - Jeg har fått fri. Det er min idé.
Jeg må bare ikke oppholde meg på samme sted for lenge.
Jeg sover i Tyrkia, som journalistene jeg har snakket med.
Jeg mangler bare litt penger til flybillett og hotell og sånn.
- Vil dere kanskje kjøpe Taunus'en? - Vil du selge bilen?
Jeg bruker den ikke i København. Der får den bare parkeringsbøter.
- Hvordan kommer du på besøk da? - Mor...
Jeg vet ikke, Daniel. Hva sier du, Kjeld?
Hva ville du hatt for den?
Bare en 20000... 18000, kanskje.
Den er ikke verd 10000 engang. Den er rusten i hele understellet.
Far, bare kjøp den bilen nå. Hva så med 15000?
- 14000, far. - Nei.
- Du kan få 12000 med full tank. - Jeg skal betale tanken.
- Avtale! - Kremmer.
- Neste. - Takk.
Bab al-Salameh, Syria
TAKK FOR BESØKET SYRIA ARABISKE REPUBLIKK
Daniel! Daniel!
- Jeg heter Aya. - Daniel.
Hopp inn.
Det er sikkerhetsvakten fra Syrias Frie Hær.
Han snakker ikke engelsk. Det er sjåføren, Mohamad.
Jeg kan få deg inn overalt. Jeg har kontakter i Raqqa og i Aleppo.
Jeg var sykepleier der, og kjenner hele byen.
Du kan få gode bilder av kampene.
- Nei, jeg vil til byen ved grensen. - Azaz?
Det er perfekt. Jeg ser ikke etter kamp.
Jeg vil skildre folks hverdagsliv.
Det har vært kamper i Azaz, men det bor noen familier dere ennå.
- Daniel? - Takk.
God dag.
Er det i orden at vi tar bilder?
Det er frisørsalongen. Du kan fotografere.
Kult. Takk.
- Selger de steinene? - Ja.
- Hva gjør dere her? - Han er fotograf.
Dere har ikke tillatelse. Vi har makten her. Gi ham våpenet ditt.
- Åpne bakluken. - Vi har tillatelse.
Hvem ga den? Det er vi som bestemmer her.
- Inn i bilen! - Men vi har tillatelse.
Forsvinn!
Gå inn i bilen! Kom igjen!
- Det er en misforståelse. - Mohamad, hent Ayman!
Inn med dere!
Våger dere å ta med en fotograf uten tillatelse?
- Syrias Frie Hær ga oss lov. - De har ingen myndighet her.
Jeg kjører dere til de som utsteder tillatelser.
- Hva skjer? - Noen arabere tøffer seg.
Vi skal til myndighetene for å få fototillatelse.
- Det skjer hele tiden her, Daniel. - Hvordan kommer vi til Tyrkia igjen?
Min venn Ayman er i Azaz. Han kommer og hjelper oss.
Vi er trygge.
Ut med dere. Fort!
- Vi skal ha en fototillatelse. - Kameraet får ikke bli med inn.
- Få kameraet. - Nei.
- Det er i orden. - Du får det igjen etterpå.
Lukk opp døren. Gå nå!
Fort!
Inn her. Du også. Sett dere ned. Begge to.
Det er greit.
Ingen fare.
- Papirer, pass. - Her.
Tok du med en fremmed uten tillatelse?
- Syrias Frie Hær ga oss lov. - De har ingen myndighet her.
Ikke motsi meg! Du begikk en feil.
Hva gjør du her?
Jeg er fotograf fra Danmark. Jeg vil skildre sivile syrere.
Jeg er Ayas venn. Vi fikk tillatelse av Syrias Frie Hær.
- Den mannen er krigsfotograf. - Vi tror deg, men vi må passe på.
Jeg forstår ikke...
De fester peilesender i bilen til folk, så flyene kan bombe oss.
- Alle fra Vesten er hunder! - Han er dansk fotograf.
- Ayman! - Ikke rør deg.
Stå opp.
- Hvor tar dere ham med? - Det raker ikke deg.
Gå nå.
Denne veien. Fortsett.
- Ikke bry deg. - Ikke se deg tilbake!
- Bare gjør som de sier! - Han er spion.
Aleppo, Syria
Kom igjen.
- Hva heter du? - Daniel Rye.
- Hvor er du fra? - Jeg er fra Danmark.
Det er en misforståelse.
- Hallo, Daniel. - Hallo.
Vet du hvem jeg er?
Jeg har kommet for å få deg til å si sannheten.
Jeg sier sannheten. Det lover jeg.
Det er greit.
Takk.
Vi vet allerede hvem du er.
Fint. Får jeg ringe hjem og fortelle dem...
Ikke snakk nå. Vi kjenner sannheten alt.
Men du skal fortelle den selv.
Hva mener du? Jeg...
Vent.
Nei. Jeg forteller dere sannheten.
Fortell oss hva du vet! Si det nå!
- Hva heter du egentlig? - Jeg heter Daniel.
Jeg spør deg igjen.
- Hva heter du egentlig? - Jeg heter Daniel.
Hvor er dette? CIAs treningsleir?
Nei, det er turnlaget som opptrer for militæret.
Jeg har jo sagt at jeg er turner.
Du lyver. Du er trent av CIA.
Nei, jeg er turner. Se her.
Gjør mer. Gjør mer!
Du høres ut som et esel alt, Daniel. Nå ser du ut som et også.
Lag lyd som et esel. Kom igjen!
Daniel Esel!
- Ja? - Han var ikke med flyet.
Det landet for lenge siden. Han var ikke der.
Jeg ringer tilbake når jeg har snakket med Kjeld.
Skal vi melde det? Han la igjen papirer, i tilfelle noe gikk galt.
Det er en sikkerhetsekspert som heter Arthur.
Send meg nummeret hans. Jeg skal ringe, Signe.
Vi snakkes. Ha det.
Syria, ved den tyrkiske grensen
- Fred være med deg, Ahmed. - Og med deg.
Hvor er Kadir?
Han skulle treffe en kilde i Aleppo angående info om James Foley.
Vi stoppet ved en kontrollpost. Plutselig åpnet de ild.
Det er sørgelig. Virkelig sørgelig.
Men han var klar over risikoen.
Og James Foley?
Den siste transporten til Aleppo var på mandag, men ingen så James.
Men de så to italienske journalister.
- Takk. - Takk selv.
Gi dette til Kadirs familie.
Til begravelsesutgifter.
Du er en hedersmann. Takk.
- Hallo? - Morn, jeg heter Susanne Rye.
Jeg er mor til Daniel Rye.
- Når hørte dere fra ham sist? - For fem dager siden.
Men mobilnettet kan jo være nede. Vi håpet at han var med flyet.
Det viktigste nå er at dere ikke sier det til noen.
Hvor mange vet at Daniel er savnet?
Min mann, Kjeld. Han lytter med. Og jeg og kjæresten hans, Signe.
- La oss holde det sånn. - Vi sier det ikke til noen.
- Jeg ringer tilbake. - Vi må legge på nå.
- Hvorfor er dere ikke på Fanø? - Far fikk hodepine.
Det er faktisk ganske ille.
- Skal du ikke på fest? - Jo, jeg skal bare skifte.
- Spiser du med oss? - Jeg sa jo nettopp at jeg skal gå.
- Ja, det var jo det du sa. - Raringer, altså.
Jeg orienterer mine kontakter i PET og Utenriksministeriet.
- Men ikke vent noen hjelp. - Hvorfor ikke?
Vi antar at han er blitt kidnappet.
Danmark har en klippefast politikk om ikke å forhandle med terrorister.
Men de kan gi råd. Uoffisielt. De kan ikke gå inn i saken.
- Hva kan vi gjøre for å få ham ut? - Finne ut hvem som har Daniel.
Jeg har folk i Syria. Vi leter etter en journalist fra USA, James Foley.
Vår erfaring er at all medieomtale kan skade gislenes situasjon.
- Hvorfor? - De vil fremstå som hellige krigere.
Og ikke bare simple kriminelle.
Dere må holde alle kommunikasjonskanaler åpne.
Telefon, mail, alt som ligger om dere på nettet.
I tilfelle de kontakter dere.
Deretter skal selvfølgelig jeg overta all kommunikasjon.
- Unnskyld. Mat, vann. - Takk.
Takk.
Jamal!
Kom her!
Jamal, kom hit nå!
Unnskyld. Spis.
Hei. God dag.
Kan du hjelpe meg til den tyrkiske grensen?
Kan du kjøre meg over grensen til Tyrkia?
Jeg betaler hvis du kjører meg. Vær så snill? Har du en bil?
Vask deg her.
Hent litt mat og klær, gutter.
Takk.
De gjorde det der mot meg. Tortur.
Og dette her. Vær så snill, hjelp meg.
Hjelp meg.
Takk. Takk.
Takk.
Takk, brødre. Gud vil lønne dere. Dere har gjort det rette.
Jeg drar til Pernille og leser. Jeg spiser der også.
- Okay, Chrisser. - Jeg følger deg ut.
Hva er galt med far og mor? De oppfører seg virkelig rart.
- Men ikke rarere enn ellers, vel? - Jeg syns det. Har det skjedd noe?
Det skjer da aldri noe her. Du har glemt hvor kjedelig det er.
- Vi ses. - Ja. Ha det.
Legg vekk kryssordet mens vi er her.
Det er ikke kryssord. Det er en sudoku.
Jaha.
Hvorfor ser du på den telefonen hele tiden?
- Hva skjer? - Ikke noe.
Vi bare slapper av. Det er søndag.
Mor...
Mor, er far syk? Er det kreft?
Nei, nei, det er ingen som er syke.
- Skal dere skilles? - Neida.
Det er Daniel.
- Han kom aldri tilbake fra Syria. - Joda. Han er da i København.
Nei, Anita. Han er forsvunnet.
- Vi vet ikke hvor han er. - Hva faen er det du sier?
- Jeg snakket med Signe siste uke. - Alle lyver. Vi får ikke si noe.
- Vi tror han lever ennå. - Er dere fullstendig gale?
Hvordan kan dere ikke si det til meg? Hva med Christina?
Hun er opptatt med skolen. Vi får ikke si det til noen.
- Vi har ansatt en mann. - Politiet kan ikke hjelpe oss.
- Hvem faen er han? - En tidligere militær.
Han heter Arthur. Spesialist i gisseltakinger.
Kilis, Tyrkia, ved grensen til Syria
Hvordan går det, Aya?
Dere skal vite at jeg ikke kunne gjøre noe.
Hva kan du fortelle oss?
Jeg er lei for det som har skjedd med Daniel.
Jeg trodde det var trygt. De sa de var hellige krigere.
De tok vel området fra Syrias Frie Hær.
De torturerte vennen min. Jeg holdt også på å dø.
Jeg slapp med nød og neppe over grensen.
Hvem var de?
Jeg hørte dem bare nevne et navn.
Abu Suheib?
Dere må hjelpe meg ut av Kilis. Jeg kan ikke dra tilbake til Syria.
- Jeg føler meg ikke sikker. - Jeg skal hjelpe deg.
Takk.
USAs etterretning avlyttet meldinger om en gisseltransport -
- to dager etter at Daniel forsvant.
Den skal ha kjørt til Aleppo.
Det er mange grupper i Aleppo, men Emir Abu Athir har kontrollen.
Abu Suheibs folk kontrollerer Azaz, der Daniel ble tatt.
Kanskje de samarbeider. Gruppene har begynt å samarbeide.
Abu Suheib er nøkkelen.
Skal jeg kjøpe oss et møte?
Det vil koste oss en kvart notisbok. 25000 dollar.
Det er for farlig å krysse grensen nå. Vi har mistet Kadir alt.
- Bli her og fokuser på Foley. - Det er ikke noe nytt i saken.
- Richard tror han er i Damaskus. - Foley er fullstendig forsvunnet.
La meg dra til Syria. Det er det da noe å arbeide med.
Det tar tid å få i stand et møte. Jeg tar med Ahmed.
Okay, vi gjør det.
Raqqa, Syria
Dansken har det ikke bra. Han har kanskje tyfus.
Ta vannslangen.
- Han har driti overalt. - Fy faen, han stinker.
Han må ikke drikke noe.
Bruk den. Driter du på deg igjen, dør du. Forstått?
Før ham til cellen.
Flytt deg! Bort i hjørnet.
Ikke gå på do der jeg ber.
Unnskyld.
Velkommen til rommet vårt. Du må passe på de sårene.
Jeg heter Jérémy.
Jeg har jo knapt noen aksent, men jeg er faktisk fransk.
Journalist.
Hva heter du?
Jeg heter Daniel.
Du ser ut som om du har vært her en stund.
Her. Jeg heter Luis. Jeg er også fransk journalist.
Ligg på dette. Gulvet er kaldt.
Syria, ved den tyrkiske grensen
Fred være med deg.
Det er greit, Omar.
- Fred være med deg. - Og med deg.
Dette er den nye iPhone. Men tallene er så små.
Den er laget for kvinnehender. Ikke en manns.
Takk for at du vil bruke tid på å treffe meg, Abu Suheib.
- Det er generøst av deg. - Hvordan kan jeg hjelpe?
Daniel Rye. Jeg vil få ham hjem.
Umulig. Dansken har tilstått at han er CIA-agent.
Han blir henrettet.
Daniel er bare en unggutt som ikke visste hva han gikk til.
Hvor mye vil de betale for ham?
Foreldrene er jevne folk.
Så la staten betale for ham.
Ti notisbøker og en sykebil. Det er min pris.
Jeg er sikker på at du kjenner den danske regjeringens politikk.
Da kaster du bort tiden min.
Jeg burde drepe dere begge.
Syv notisbøker. Det er min endelige pris.
Jeg trenger også opplysninger om journalisten fra USA, James Foley.
Det kan jeg ikke hjelpe deg med. Farvel.
Takk.
- Hvor høyt er kravet? - 700000 dollar.
700000 dollar. Det er vel... Hva står den i? 6,50?
Cirka 4,3 millioner danske kroner.
Det er mye mer enn forsikringssummen.
Ja. Det er selvsagt deres avgjørelse.
Men Utenriksministeriet vil fraråde -
- å handle overilt på så løst grunnlag.
Kan vi stole på Abu Suheib?
Han har mange baller i luften.
Han anser nok Daniel som småfisk.
Og det er vår sjanse.
Før dere tar en avgjørelse, skal det sies -
- at slike beløp ofte kan forhandles.
Dette beløpet kan ikke forhandles.
Det er tungt å akseptere. Men vi har fått en unik sjanse.
Den må vi ikke la gå fra oss.
Jeg presser Abu Suheib for et livstegn.
Er det noe bare Daniel kan svare på?
Eller har han et arr? En tatovering? En føflekk?
Hendene mot veggen!
Daniel, se vekk.
Spis nå.
Ta dette.
Takk.
Alle her frykter deg, for i deg ser de det som vil skje dem selv.
Det er Arwel fra Wales. Wojceik og Raul.
Og Alexei har du møtt alt. Han er visst fra Kosovo.
Den eneste muslimen her. Han sier ikke stort.
Og det er Hans. Han har ikke snakket på fire uker.
De er vanlige folk, som oss.
Europeiske journalister og hjelpearbeidere.
Vaktene er ikke så ille, vel?
De britiske fyrene?
Jeg vet ikke hvor du har vært, -
- men de er gale sadister.
Vi kaller dem The Beatles.
Han med parfymen er John. Den lille er Ringo.
Paul er predikanten som underviser i islam.
George stakk ned en den dagen vi kom.
Men John er den verste.
Fort!
Len deg mot veggen.
Igjen.
Bra.
Hvilken farge hadde bilen du solgte faren din?
- Hva? - Hvilken farge hadde den?
Grønn. Den var eplegrønn.
Har dere snakket med far?
Ja. Her er som sagt det første livstegnet.
Et bilde.
Vi har tatt med Hanne i dag. Hun er krisepsykologen vår.
- Gud, så tynn han har blitt. - Ja.
Som dere ser er huden hans forholdsvis ren.
Han virker klar i blikket. Det er veldig positivt.
Det betyr han får noenlunde med vann.
Banken har sagt ja til at vi kan låne 900000 kroner på huset.
Susanne og jeg hever pensjonene. Det er litt over en million.
Men vi må betale 60 prosent skatt. Anita legger i det hun kan.
Jeg snakket med forsikringen flere ganger.
Dessverre er resten av beløpet øremerket utgifter.
Så omregnet kan vi såvidt skrape sammen 250000 dollar.
Litt over en tredjedel av det de forlanger.
Kan vi ikke tilby dem det? 250000 dollar er mye penger.
Jeg forstår det. Men hvis vi tilbyr mindre enn løsesummen, -
- blir det oppfattet som en fornærmelse.
- Hva mener dere? - Det er deres valg, Kjeld.
Men vanlig prosedyre er å forhandle.
Det er ingen vanlig prosedyre her.
Det skjer ting i Syria nå som vi ikke overskuer.
Det oppstår nye grupperinger. Noen av dem samarbeider.
Det går rykter om at de snart vil opprette en islamsk stat.
De er drevet av et hat vi ikke har sett før.
Og de skyr ingen midler.
Så jeg vil oppfordre dere til å vente til dere har pengene.
Kan ikke staten gi et lån? Uoffisielt?
- Det er dessverre umulig. - Det er jo fullstendig absurd!
Satt han i Bangkok for to kg kokain, hadde dere gjort alt for ham!
Mens han er en uskyldig ung mann som ikke har gjort noe, -
- og dere bare prater piss. Fy faen, altså.
Beklager, men den politiske linjen er urokkelig.
Jeg syns vi skal tilby dem de 250000.
Det er bedre enn ingenting.
Vi kan ikke la ham sitte der. Han er jo skinn og bein.
Jeg er enig. Vi har ikke noe annet valg.
Signe? Går du?
- Er vi ikke ferdige? - Vi ville ta en kopp kaffe.
- Er du okay? - Ja, jeg har bare...
Det er mye med studiene, og jeg sover ikke så bra.
Hvorfor bruker du ikke den psykologen Arthur skaffet?
Jeg gjør det. Men det hjelper jo ikke.
Vi snakker bare om meg. Om å sette ord på og komme videre, -
- men det kan jeg for faen ikke! Og alt tar tid!
Jeg har eksamener hele tiden! Unnskyld.
Tilbudet fra familien din fornærmer profeten.
Om et døgn ser du ut som ham.
Hvorfor dro du ned hit? Hvor dum er du?
Din stat er i krig mot det islamske folk og har drept mange uskyldige.
- Unnskyld. - Nei, Daniel.
Du skal henge her til du dør.
Så skjærer jeg hodet av deg og sender videoen til dine foreldre.
Bare drep meg nå.
Nei, Daniel. Du må gjøre deg fortjent til å dø.
Kom og hjelp!
- Er alt dette til deg? - Ja.
- Unnskyld, men jeg må ta den. - Vi har travelt.
- Hei. Jeg står med kunder. - Det er kommet en mail.
De er veldig sinte nå. De vil ha to millioner Euro nå.
Hvis jeg har forstått det riktig. Det er 15 millioner kroner.
- Står det hvordan han har det? - Nei.
"Tiden er nå mot Daniel. Det er ikke sannsynlig at han overlever.
Bekreft betaling på 2 millioner Euro med en gang.
Vår betingelser er:
Ingen medieomtale og kontant betaling for å løslate Daniel."
Vi kan skaffe pengene. Selvfølgelig kan vi det!
- Folk låner oss dem. - Vi kjenner ingen som er så rike.
Hvordan ville du skaffet de millionene, Anita?
Vi kan starte en innsamling.
Du kan jo ikke fortelle hva pengene går til.
Dessuten vil en innsamling i beste fall være i en juridisk...
...gråsone. Danmark forhandler ikke med terrorister.
Jeg driter i hva Danmark gjør.
Dette er broren min!
Mange mennesker har penger og vil hjelpe.
Turnforeningen er nesten familien hans.
Selvfølgelig vil de forstå at de ikke må si det til pressen.
Vi kan jo ikke bare gi opp.
Havner det i media, forverrer det Daniels sjanser for å overleve.
Noen vil snakke.
Men Daniels sjanser er små alt, hvis vi ikke finner de pengene.
Ja.
Arthur.
- Få tak i Abu Suheibs folk straks. - Ja.
Få dem til å forstå at familien prøver å skaffe 2 millioner Euro.
Men de får bare pengene hvis vi får videobevis på at han er i live.
Prøver vi å kjøpe tid? Det fikser jeg.
- Navn? - James Foley.
- Hva heter du? - William Johnson.
James Foley. Den store James Foley.
La oss ønske dem velkommen.
Hva faen gjør du? Kom ned!
Det kom to nye fanger.
Faen.
Husker du Abu Ghraib, James? Det er derfor dette skjer med deg.
- Jim. - Luis. Jeg er fransk.
- Jim. - Hei. Jérémy. Også fransk.
Jim.
- Jim. - Arwel. Storbritannia.
- Hei. Jim. - Wojceik.
Hei. Jeg heter Jim.
- Jeg heter Jim. - Daniel fra Danmark.
Jeg hørte om deg i Aleppo.
Er det noen som vil spille sjakk?
Jeg er ikke særlig god, så jeg er lett å slå.
Men jeg liker å spille. Jeg har laget et sjakkbrett.
- Hvem vil? Jeg har brikker. - Ja...
Men jeg kan ikke reglene.
Da vinner jeg. I hvert fall første gangen.
Greit. Dette er kongen. Han er veldig viktig.
Og dronningene.
Alle opp!
Hvor er spanieren?
Gratulerer. Du skal hjem. Ta ham.
Mennene sulter.
Vi trenger... mer klær. Og medisin.
Vil du dø på flekken?
William er syk.
Vil dere holde oss i live, må vi ha mat, vann og antibiotika.
Ingen betaler for døde menn.
Er du enig med Foley, Esel?
Svar meg!
Jeg...
Ja.
Dere to kommer til å dø her. Arwel også.
Regjeringen deres vil ikke betale.
De bomber muslimer for millioner, men egne borgere er verdiløse.
Nok!
Se på meg. Se på meg.
Hvis familien virkelig elsker deg, har du fortsatt en sjanse, Esel.
I motsetning til Foley. Foley er ond.
Omvendelsen hans til islam var falsk. Han skal dø snart.
Er du okay? Det går bra. Kom her.
Hva faen var det for noe? De dyrelydene?
Det er bare noe jeg gjør. De liker at jeg spiller esel.
- Vi har sagt han skal holde opp. - Da dreper de meg.
De dreper deg hvis ingen betaler. Ikke hvis du nekter å spille esel.
Si nei neste gang.
Eller gjør det i det minste dårlig.
Vær et mindre overbevisende esel.
Det ga livet mening å fortelle historiene folk hadde.
Mor forsto det. Alle godtok det.
Det gjør sikkert din familie også.
Etter at jeg brakk foten gikk alt så tregt.
Alt ble så forutsigelig. Jeg så hele livet for meg.
- Kjedelig. - Ja.
Det er alltid et egoistisk motiv.
Men det skal ikke hindre oss i å prøve å utrette noe, vel?
Hvis vi ikke våget å dra hit, hvordan skulle verden ellers visst?
Jeg tenker på far og mor hele tiden.
- Og søstrene mine, og Signe. - Ja.
- Prøv å ikke tenke på dem. - Jeg kan ikke.
Jeg har ødelagt deres liv også. Jeg har ødelagt alt.
Målet er å nå 15 millioner.
Daniels sjanser for å komme hjem stiger for hver eneste krone.
Alt vil foregå anonymt gjennom en advokat.
Vi kan se beløpene, men ikke hvem som donerer.
Foreninger kan ikke donere til løsepenger, sier loven.
Så vi har valgt å selge Daniels fotografier av Verdenslaget, -
- noe som er tillatt.
Brevet på bordet foran dere går ut med posten på mandag -
- til alle turnforeningens medlemmer.
Har dere noen spørsmål?
Jeg syns hensikten er god.
Men har dere vurdert det moralske dilemmaet -
- at vi støtter en terrorgruppe økonomisk?
Vi vet at innsamlingen er en gråsone ifølge dansk lov.
Men vår advokat vil tolke det som at vi redder et menneskeliv.
Og det er lovlig.
Men det er selvsagt opp til dere om dere har lyst til å hjelpe til.
Og vi forstår dersom noen ikke har lyst til å støtte det -
- av moralske eller andre grunner.
Selv om vi selvfølgelig håper at dere vil være med.
Greit. Lukk øynene.
Lukk opp øynene. Rett inn.
Fokuser. Og lukk igjen.
Abu Suheib har tillatt at han filmer bevis på at dansken lever.
Vi har ransaket ham.
Hendene på veggen!
Esel! Kom her.
Vent. Gjør eselet for oss først.
Litt kvikt.
Gjør det!
Kom igjen. Gjør det nå!
Vi har ikke tid til den dritten. Kom igjen!
Nå har vi altså 742.213 kroner.
Jøss.
Og en spør om han kan dele oppslaget i Rotary i Herning.
- Det heter Rotary. - Sikkert.
- Er det en vi kjenner? - Han heter... Peter Damgård.
- Er det for risikabelt? - Rotary har mange 100 medlemmer.
La ham gjøre det.
Det er Arthur.
- Hei, Susanne. Hvordan går det? - Fint.
Jeg sender dere en liten video, men han får ikke lov å si mye.
Sånn. Er dere klare?
Ja.
Min mor heter Susanne.
Min far heter Kjeld.
Christina og Anita er søstrene mine.
Og kjæresten min heter Signe.
Og fyren som kom hit heter Majeed.
Skal vi se den igjen?
- Hei, Signe. - Hei, Anita.
Det er vel halvnifst at jeg sitter her og venter, men... vi savner deg.
Vi har samlet inn over 3 millioner. Jeg har kontakt med 20 bedrifter -
- som vurderer å donere større beløp.
Men det tar tid med styremøter og slikt.
Jeg forstår at du er lei av oss, Signe.
Det er ingen som forventer noe av deg.
Men det verste man kan gjøre er å være helt alene.
Han kommer ikke hjem, Anita.
- Hva sier du? - Han kommer til å dø.
Hva er det for noe vrøvl?
Er det noe psykologen har sagt til deg?
At du må tenke på ham som død for å komme videre?
Du må ikke høre på det. Det er jo galskap.
- Man skal ikke lyve for seg selv. - Jeg er ikke sterk nok.
Jeg er ikke som deg. Jeg tenker på ham hele tiden.
Jeg drømmer om hva de gjør med ham. Og jeg kan ikke hjelpe ham.
Jeg vet det.
Jeg blir gal av at jeg ikke kan gjøre noe.
Han kommer hjem.
Og til da har du oss. Du kan ikke velge bort et menneske du elsker.
Det er ikke mulig.
Han kommer hjem.
Kilis, Tyrkia, ved grensen til Syria
- Richard. Det er Majeed. - Arthur har fortalt om deg.
Hopp inn.
Jeg har bodd i Raqqa, og kjenner området.
Jeg gjenkjente stemmen til imamen og så komplekset innenfra.
Det var en kjempestor bygning. Denne.
Det var en skole før. Det er der de har ham.
Takk for opplysningene. Det lar jeg gå videre.
- Gå videre? - Ja.
Hva med Foley og Damaskussporet?
Jeg tror det er et blindspor. Nå fokuserer vi på nordøst.
- Så dere gir opp Damaskus? - Ja. Foreløpig.
Den dritten blåser i Daniel.
Retter de en satellitt mot bygget, er jeg fornøyd.
- Vi har ikke noe nytt om Foley. - De kan da i det minste lyve.
En BT-journalist plukket opp historien om Daniels innsamling.
De har ikke kjørt den ennå, men en annen avis må ikke kjøre den.
Jeg snakker med redaktørene.
Dette er ikke Tyrkia. Her hjemme er det pressefrihet.
Jeg faller på kne og tigger om trykkestans. Vi snakkes.
Hendene mot veggen!
Wojceik, du skal hjem. Regjeringen din har betalt.
Fort!
Hva faen skjer? De hopper over oss hele tiden.
Jeg orker det ikke.
Stakkars Alexei. Han har vært her i evigheter og har ikke blitt filmet.
De har ingen å sende videoen til. Ingen familie.
Vi vil dø alle sammen. Vi kommer ikke ut herfra.
Det skal nok gå. Vi kommer snart tilbake til Frankrike.
Tenk på noe annet.
Jeg vet det.
Du klarer deg.
Okay, siste nytt er at Ayoub helt sikkert var Syriakriger.
- Han var i Aleppo og Raqqa. - Jeg er fremme nå.
Vi har fått bekreftet at han nevnte Foley under avhørene.
- Vi snakkes. - Lykke til.
Antwerpen, Belgia
Kan du skrive under her?
Takk.
Takk for at du ville treffe meg, Ayoub.
Du snakker virkelig dårlig fransk. Er du fra CIA, eller?
- Nei. Familien til... - Snakk heller engelsk.
James Foleys familie engasjerte meg for å finne ham.
Og jeg leter etter en ung danske. Daniel Rye.
Når hørte du nytt om Foley sist?
De vet ikke om han er i live.
Er han det?
Du kaster bort tid. Foley kommer til å dø i Syria.
De slipper ham aldri fri.
Hvem er "de"?
Islamsk Stat, selvfølgelig. Eller IS, som dere kaller dem.
Hvis de solgte amerikanerne, kalifatets sanne fiender -
- ville alle gjennomskue dem. Foley er dødsdømt.
Jeg trenger navn.
Det hjelper deg ikke. Folk kommer og går.
Jeg ville hjulpet deg, hvis jeg kunne.
Jeg skylder dem ikke noe.
De tredde en sekk over hodet på meg -
- og banket meg i ukevis for å prøve troen min.
De lærte oss å stikke ned og slakte mennesker.
Vi skulle øve på menneskedukker de hadde laget selv.
De sa at når vi hadde begått vårt første drap, -
- ville vi bli dårlige, bli lei oss.
Men vi skulle bare komme over det.
Vi gjorde det i Guds navn.
Det ville bli lettere neste gang.
Du var heldig som slapp ut i live.
Så du noen gang James Foley?
Han og de andre fangene ble ført bort.
De ble ført til de fire britene. Dansken var også der.
Jeg vet ikke hva britene egentlig heter.
Så Foley og Daniel Rye satt samme sted?
Ja. Det er jeg sikker på at de gjør ennå.
Takk.
- Står til, Arthur? - Jeg har godt nytt, Richard.
Jeg vet endelig hvor Foley er.
15 sekunder til.
- Jeg har det ikke så bra. - Kom igjen.
Ut!
Fort!
Heng i!
Kom igjen!
Opp med deg!
Legg dere ned!
Ned.
Legg deg ned! Kom igjen!
- Og? - Skolen var tømt.
Et par biler kjørte rett før vi kom.
De forsvant i en støvsky, sikkert fra et syrisk luftangrep.
Vi tror de var der. Vi har hår og blod, som teknikerne ser på.
- Så sånn er det. - Okay. Takk.
Kle av dere! Fort! Nå!
Fortere!
Hør her!
Amerikanere, briter, dansker: Deres land står bak dette.
Jeg behandler dere som deres land behandler muslimer i Guantánamo.
Som i en konsentrasjonsleir!
Hent saken.
Ta en. Fort!
Ta den på.
Fort!
Vi starter med en liten forrett.
En til deg, min venn. Og deg. Og så hovedretten.
Modne, saftige tomater.
Vi spiser dem her ute under åpen himmel, -
- og så spiller vi sjakk og dam og...
Hvorfor så liten?
- Hvorfor så liten? - Hva?
Hvorfor så liten? Gi meg stor tomat.
- De er like store. - Du lyver. Du ser ned på meg.
- Din jævla dritt. - Du kan få min, Alexei.
Du kødder med meg. Du viser ingen respekt.
Du eier faen ikke respekt!
Hold opp! Sett dere!
- Hva skjer? - Ikke noe.
Han kødder med meg. Gir meg en liten tomat.
Al.
Det er fordi han er ond.
Han er manipulerende og ond.
Kom.
Snart er du fri.
- Sett ham i bilen. - Kom!
Ut!
Gå til gropa.
Langs siden. Heng i.
Ned.
Følg godt med nå.
Sånn går det, når man lar en ond mann som Foley ta styringen.
Se.
James, se!
Deres gode venn, Alexei...
Nå er han død. Du er din skyld, James.
Du drepte ham, og alle vet det.
Gå!
Ned.
Ved siden av Alexei. Hold dette. Se inn i kamera.
Se!
Se inn i kameraet.
Send videoen til Utenriksministeriet. Og til Richard.
Jeg sender bildene til familien.
- Du lar dem ikke se videoen? - Nei. Det holder med bildene.
Om to døgn må dere ha hele beløpet klar i kontanter.
Mer har de ikke skrevet ennå. Jeg beklager.
Vi samlet inn 10 millioner kroner. Det er altfor lite.
Du ringer banken. De må øke lånet. Vi trenger mer.
- Det gjør de jo ikke. - Har dere oversett en bedrift?
Jeg har skrevet til alle styrene.
Alle store bedrifter i Danmark.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
- Hvor går du? - I seng.
- Nei. - Jeg klarer ikke mer, Anita!
Vær så snill og bli, far.
- Vi ringer tilbake senere. - Det er helt i orden.
Hva skjer?
- Hei, skatt. - Hva er galt med morfar?
- Det er ikke noe galt. - Han gråter.
- Har du hatt en fin dag? - Alle tiders.
Morn, Henning. Jeg heter Susanne. Jeg gikk på skole med din kone Mie.
Jeg serverte i bryllupet deres.
Datteren min har skrevet flere brev til styret deres.
Jeg er Daniel Ryes mor.
Vil du høre hva jeg har å si?
Selvfølgelig. Kan du ringe sekretæren og få en avtale?
Jeg har ringt dere 20 ganger. Ingen vil treffe meg.
- Det med din sønn er veldig leit... - Gi meg 10 minutter.
Jeg har ingen steder å gå. Jeg ber bare om ti minutter.
Alle har gitt alt de kunne. Småbedrifter også.
Men vi mangler fortsatt 5 millioner kroner.
Hvis vi ikke finner dem nå...
...så dreper de Daniel.
Jeg forstår denne fullstendig forferdelige situasjon.
Og jeg føler med deg og hele familien.
- Men jeg kan ikke hjelpe. - Jeg ber ikke om noen gave.
Jeg ber om et lån. Jeg har 14 år igjen før pensjonen.
Tar jeg ekstravakter i høytidene, kan jeg nedbetale det.
Jeg sverger. Jeg skal finne resten av pengene på en måte.
Min mann kjører lastebil. Han kan også arbeide ekstra.
Jeg er virkelig lei for det, men det er ikke mulig.
Jeg leste at dere hadde 6 milliarder i overskudd i fjor.
Jeg har aldri opplevd å være rik. Men hvis jeg var det, tror jeg -
- at en av de tingene som ville gi mening var å hjelpe andre.
- Endre et annet menneskes liv. - Det er ikke noe vi heller vil.
Men hvis bedriften går den veien, blir konsekvensene uoverskuelige.
- Dere har barn selv, ikke sant? - Ja.
To gutter og en pike.
Takk for at du hørte på meg, i det minste.
Nei, du skal ikke betale. Det var jeg som bød på kaffe.
Det er 46 kroner. Det skal nok gå.
- Hils Mie fra meg. - Ja. Det skal jeg.
Jérémy og Luis, reis dere. Dere skal til Frankrike. Stå opp!
Dere begynner å fatte det, hva? Noen av dere kommer hjem til deres kjære.
Mens andre...
Du og familien din er faen meg en skam, Esel.
- God morgen. - God morgen. Lag cornflakes til oss.
Jo, snart.
Anita!
Mor! Far! Vi har 15 millioner! Det kom inn 5 millioner i natt!
- Se her! - Fy flate, 15 millioner!
Seks innbetalinger på 800000.
500000! 1000046! 700000! 400000! 600000!
- Jeg ringer Arthur. - Vent. Vi må dobbeltsjekke.
- Fy flate. - Det var et merkelig beløp.
En million og 46 kroner. Hvem faen har gitt det?
De sier at familien min har skaffet pengene.
- Flott, Daniel. - Gratulerer.
Gratulerer.
- Det er nok bare løgn. - Nei. Du skal hjem.
Daniel. Vil du ta med ut et brev til familien min?
Ja, klart det.
- Kan du lære det utenat? - Jeg skal gjøre mitt beste.
Hva har du tenkt? Å ta med over to millioner Euro i håndbagasjen?
- Hvem blir med fra familien? - Skal vi bli med?
Nei, ikke alle. Men det er viktig at det er et kjent ansikt.
- Jeg foreslår deg, Anita. - Meg?
Daniel og jeg er ikke... Han liker Christina og mor bedre.
Jeg er temmelig sikker på at Daniel blir glad når han ser deg.
Okay.
- Fred være med deg. - Og med deg. Turkcell?
Vodafone.
"Jeg tenker mye på mine brødre og min søster.
Jeg husker at jeg lekte Varulv i mørket med ..."
Michael.
Nå henter de deg.
Vi ses når du kommer ut.
Hvis ikke, så husk at det er greit.
Jeg mener det.
Du kommer tilbake til ditt kjedelige, alminnelige liv.
Jeg får bli her og ha all moroa.
Jeg klarer meg nok. Jeg mener det.
Du må da også være redd?
Jeg er mer redd for å gi etter for hatet deres.
Og jeg må ikke det, for jeg føler bare kjærlighet.
Husk at når du kommer tilbake, så skal du glemme dem.
Fortsett å leve livet ditt. Ikke kast bort mer tid.
Esel!
Gå nå.
Esel! Du skal hjem.
TAKK FOR BESØKET SYRIA ARABISKE REPUBLIKK
Daniel?
Daniel Rye?
Jeg heter Arthur. Jeg kommer for å ta deg med hjem til Danmark.
Ta disse.
Kom. Du skal møte søsteren din.
Hei, Anita.
- Kan jeg ta en øl? - En øl? Ja, ta hva du vil.
Vær så god.
Hva med... Hva med Signe?
- Jeg vet ikke, Daniel. - Nei.
Det kommer til å ta litt tid.
- Men alt skal nok bli bra. - Ja.
- Vi ses i morgen. - Ja. God fest.
Og så tar jeg ut en spiller. God tur, jenter!
Kom, vi spiller videre. Så får dere det målet.
For første gang innleder USA luftangrep mot IS-mål i Syria.
Oppdraget er å skyte IS i senk. Angrepene beskrives som intense, -
- med både krysserraketter, jagerfly og bombefly.
- Hallo? - Daniel?
- Kan du snakke? - Ja.
- Er noen sammen med deg? - Nei, bare familien. Hva skjer?
Det kom en video som kanskje er James. Jeg beklager.
Amerikanerne ber oss bekrefte at det virkelig er ham.
Det haster.
Du må gå på nettet og søke på "ISIS video James Foley".
Bare lukk øynene og hør på stemmen til James.
Når han er ferdig med å snakke, slår du bare av videoen.
ET BUDSKAP TIL AMERIKA
Kjære venner, gjør opprør mot min egentlige morder, USAs regjering.
Det som skjer meg er resultatet av deres forbrytelser.
Daniel? Kan du høre det, Daniel? Kan du bekrefte at det er James?
Det er James.
Og du er sikker?
- Hundre prosent. Det er James. - Takk, Daniel.
Bare slå av. Ikke se mer.
Slå av.
Gid jeg kunne sett igjen familien min.
Men det løpet er kjørt. Jeg ønsker bare...
Nå slår du av videoen. Ikke se det, Daniel.
Jeg er James Wright Foley.
- En amerikansk borger ... - Og det der er faen meg John.
- Det jævla svinet. - Daniel, slå av videoen.
Ikke se det.
...som har anerkjent det islamske kalifat som deres ledere.
Ethvert forsøk på å nekte muslimene retten til å leve -
- under islamsk kalifat vil ende som et blodbad blant ditt folk.
Nei! Nei!
Daniel Rye var sammen med James i Syria i flere måneder.
Han var den siste som så ham i live.
Det er Daniel. Det er James' mor, Diane.
Det er godt endelig å møte deg.
Kort før Daniel ble løslatt -
- ba James Daniel å lære et brev utenat til oss i familien.
Dette er James' ord til dere.
Kjære familie og venner.
Jeg husker så mange fine familieminner, -
- som får meg vekk fra dette fengselet.
Drømmer om familie og venner får meg vekk herfra, -
- og fyller hjertet mitt med glede.
Jeg tenker mye på brødrene mine og søsteren min.
Jeg er takknemlig for alle de gode barndomsminnene.
Jeg kan huske jeg lekte Varulv...
...i mørket med Michael.
Og mange andre herlige eventyr.
Og Katie, jeg er veldig stolt av deg.
Du er den sterkeste og den beste av oss alle.
Du arbeider hardt for å hjelpe folk i jobben din som sykepleier.
Jeg er så glad for alle meldinger vi rakk å sende før jeg ble bortført.
Jeg håper jeg kan komme i bryllupet ditt.
Jeg vet at dere tenker på meg og ber for meg.
Jeg kan kjenne dere, særlig når jeg ber.
Jeg ber om at dere holder dere sterke i troen.
Jeg føler virkelig at jeg kan røre dere, -
- selv i dette mørket, når jeg ber.
Daniel satt fanget i 13 måneder og var den siste som slapp ut i live.
Syv gisler ble drept. To gisler vet ingen hvor er i dag.
Etter gislenes død utsteder Obama et direktiv som skal forbedre -
- kommunikasjonen mellom USAs regjering og gislenes familie.
Familier i USA har aldri blitt rettsforfulgt for å samle løsepenger.
Han nevner ikke de som bidrar til innsamlingen.
Danmark fastholder politikken om ikke å betale for borgere -
- som er tatt som gisler av terrororganisasjoner.
Over hundre journalister har mistet livet i Syria siden krigens utbrudd.
Det anslås at krigen i Syria har kostet mer enn 400000 liv.
Omkring 12 millioner er enten fordrevet eller på flukt.
Daniel Rye arbeider som fotojournalist og reiser stadig ut.
Han og Signe er sammen igjen og har fått en sønn.
"Mange av de som kommer fra Syria til Danmark har opplevd noe -
- som er mye verre enn det jeg opplevde."
Daniel Rye, 2016
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2019