‫דילן‬
‫פיפ.‬
‫היי.‬
‫אליס?‬
‫אליס, זו אני.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫רבנו. הוא התעצבן.‬
‫- מה? את בסדר? - אני רק צריכה להתקשר אליו, את מבינה?‬
‫מה קרה?‬
‫לא, לא, זה פשוט... כן, זה רק...‬
‫- היי, הגעתם לדילן... - זה התא הקולי.‬
‫- את לא צריכה להתקשר. - את לא מבינה.‬
‫- הוא ראה את איידן מחבק אותי והתרגז. - מחבק?‬
‫כן, הוא ראה אותי מחבקת אותו‬
‫ואני לא חושבת שהוא הבין מה קרה.‬
‫אני פשוט... את יודעת, אם אוכל רק להסביר לו מה הוא...‬
‫מה את עושה?‬
‫אני רוצה שתסתכלי על עצמך.‬
‫את צריכה לדווח עליו.‬
‫מה יקרה אם לא תדווחי?‬
‫תיקחי כמה ימי מחלה,‬
‫תנסי לכסות את החבורות, תעמידי פנים שכלום לא קרה?‬
‫ואז מה? את צריכה להמשיך לעבוד איתו‬
‫והוא פשוט יתחמק מעונש?‬
‫הוא אי פעם‬
‫הכה אותך?‬
‫הוא יכול היה להיות אכזרי.‬
‫קנאי.‬
‫הוא הפחיד אותי נורא כמה פעמים,‬
‫אבל הוא אף פעם לא היה מאוהב בי.‬
‫את יכולה לעזור לי להסיר את זה?‬
‫ הפרחים האבודים של אליס הארט‬
‫חלק שביעי אפונת המדבר‬
‫משמעות: היי אמיצה, בטחי בעצמך‬
‫את נראית אחרת.‬
‫ובכן, אני...‬
‫יצאתי למדבר לחפש את אליס‬
‫ומצאתי את עצמי בארץ אבותיי עם כל הדודות.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫אליס שלחה הודעה.‬
‫היא אמרה שהיא לא מוכנה לדבר, אבל היא בסדר.‬
‫היא מאושרת, מאוהבת.‬
‫תודה.‬
‫- תודה ש... - כן, תראי.‬
‫לפני שתגידי משהו, עלייך לדעת‬
‫שדילן בא לפגוש אותי.‬
‫והוא העלה כמה האשמות חמורות נגדך.‬
‫נגדי?‬
‫כן, הוא טוען שמערכת היחסים שלכם הפכה רעילה.‬
‫והוא טוען שהתעללת בו מילולית ופיזית.‬
‫ושאתמול בלילה תקפת אותו באלימות.‬
‫לא, הוא תקף אותי.‬
‫אני רואה שנפצעת, אבל...‬
‫לדילן יש חתכים וחבורות בכל...‬
‫נכון, כי הגנתי על עצמי! הוא הרי...‬
‫הוא עמד להרוג אותי.‬
‫דילן גם טוען...‬
‫אליס, אני חייבת לשאול את זה, לצערי,‬
‫אבל הוא גם טוען ששיקרת לי‬
‫לגבי הכישורים שלך,‬
‫לגבי התואר שלך, רק כדי להתקבל לעבודה.‬
‫והוא גם אומר‬
‫שיש לך היסטוריה אלימה‬
‫מהתקופה שהיית ילדה.‬
‫והוא גם הזכיר שרפה.‬
‫ואלה הן האשמות חמורות מאוד. אז אני באמת צריכה לדעת...‬
‫אליס, אני לא חושבת שזה מצחיק.‬
‫דילן הוא אחד הריינג'רים הבכירים ביותר שלנו.‬
‫ומעולם לא הייתה לנו אף בעיה, כבר ארבע שנים,‬
‫אבל היום, מעולם לא ראיתי אותו כל כך נסער.‬
‫נעדרת‬
‫הם תלויים בכל רחבי צוק אגנס.‬
‫עליי להשעות אותך מכל פעילות עד לחקירה רשמית.‬
‫זה אומר שמשאבי אנוש מקנברה...‬
‫אני לא מאמינה שהיא אמרה את זה.‬
‫לעזאזל איתה. לעזאזל עם סיור השקיעה. שמישהו אחר יוציא את הסיור.‬
‫- אני לוקחת אותך למשטרה. - לא. אל תסתבכי בצרות בגללי.‬
‫אלך אחר כך. זה בסדר.‬
‫אבל את לא יכולה להישאר כאן.‬
‫היי.‬
‫קדימה. את באה איתי לסיור.‬
‫אני אשמור עלייך, בסדר?‬
‫היי. מה את עושה?‬
‫- למה שלא תתעסקי בעניינים שלך? - כתוב בבירור לא לקחת פרחים.‬
‫תפסיקי.‬
‫אליס, מה את עושה?‬
‫מה את עושה?‬
‫- תחזירי את זה! - שמישהו יעזור לי, בבקשה!‬
‫אליס! אליס, רדי ממנה!‬
‫אתה בסדר, חבר?‬
‫בחיי, מי ידע שאליס כזו כלבה מטורפת?‬
‫חכה עד שתראה את זה.‬
‫- שמישהו יעזור לי! - אמרתי לכם שהיא משוגעת.‬
‫- בחיי, היא עושה את זה ליד התיירים? - אליס! אליס, רדי ממנה!‬
‫- יהיה בסדר, חבר. - אתה צרה צרורה.‬
‫בוא נבדוק אותך. קדימה.‬
‫יהיה לך כאב ראש, נראה לי.‬
‫בחיי. אצל מי הבירות?‬
‫אליס?‬
‫אני צריכה לחזור הביתה.‬
‫ילדתי היקרה.‬
‫מה יש, מתוקה?‬
‫מה קרה?‬
‫אני צריכה שתבואי לקחת אותי.‬
‫אני צריכה לחזור הביתה.‬
‫אני לא... אני לא רוצה להיות...‬
‫אני כאן.‬
‫עכשיו אני זוכה לחזור לת'ורנפילד כעוד פרח דפוק.‬
‫זה לא נכון.‬
‫סאלי.‬
‫זו ג'ון.‬
‫אני מתקשרת לשאול אם נוכל לבקר אתכם.‬
‫למה באנו לכאן?‬
‫לפני זמן רב שיקרתי לך לגבי דבר מאוד חשוב.‬
‫אחיך לא מת בשרפה.‬
‫אימך נתקפה בצירים,‬
‫והוא נולד מוקדם מדי, וחולה מאוד.‬
‫- לקחו אותו לסידני כדי להציל אותו. - מה?‬
‫ולבסוף הם הצליחו.‬
‫מסרתי אותו לאימוץ לסאלי מורגן.‬
‫היא הספרנית שטיפלה בך בבית החולים כאן.‬
‫יש לי אח?‬
‫יש לך אח נפלא.‬
‫ואני כל כך מצטערת שהפרדתי ביניכם.‬
‫זה היה...‬
‫את עובדת עליי?‬
‫לא.‬
‫את לא... לעזאזל!‬
‫רוצה שאלך אחריה?‬
‫רק אצפה בה.‬
‫ספרייה‬
‫את מחפשת את זה?‬
‫הסיפור של הסלקית‬
‫איך הוא?‬
‫קצת קשה לסכם במילים.‬
‫עדיף לתת לצ'רלי לדבר בשם עצמו.‬
‫הוא כל כך מתרגש לפגוש אותך.‬
‫הוא חיכה הרבה זמן ליום הזה.‬
‫- הוא יודע עליי? - כמובן.‬
‫הוא תמיד ידע עלייך, אליס.‬
‫אחותו הגדולה והיפה.‬
‫אני...‬
‫אני על הפנים. אני לא יודעת אם אני...‬
‫אני לא ממש מוכנה.‬
‫אולי אכין לנו כוס תה? אפשר לאכול עוגה.‬
‫הכנתי לך עוגת למינגטון.‬
‫ידעת שאני מגיעה?‬
‫ג'ון.‬
‫- היי, טוויג. - היי, צ'רלי.‬
‫- אשאיר את אלה לאליס. - בסדר.‬
‫- תודה. - זה בסדר.‬
‫תן לי חיבוק, מותק.‬
‫ביי, טוויג.‬
‫לאן? הביתה?‬
‫קדימה.‬
‫תיזהרי.‬
‫שלא תעזי למות לי, אישה.‬
‫אצטרך לשאת אותך במדרגות האלה.‬
‫"לכודה".‬
‫"רוצה ללכת הביתה".‬
‫"ילדים".‬
‫"לברוח".‬
‫"לחזור אל...‬
‫״אחיותיה".‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫זו הייתה הדרך היחידה שבה יכולנו לתקשר ללא ידיעתו של קלם.‬
‫הוא עקב...‬
‫הוא עקב בדריכות אחר אימך.‬
‫אז שלחתן הודעות באמצעות ספרים?‬
‫הייתן חברות?‬
‫רציתי לעזור לה.‬
‫היא ניסתה לעזוב את אביך.‬
‫לקחת אותך למקום בטוח. אותך ואת צ'רלי.‬
‫היא התכוונה לעזוב או שאלה היו סתם דיבורים, או סיפורי מעשיות?‬
‫לא.‬
‫הייתה לה תוכנית ברורה.‬
‫היא ידעה לאן היא רצתה לקחת אתכם.‬
‫הכול נמצא כאן.‬
‫המקום שבו פורחים פרחי הבר‬
‫הבנתי את זה רק כשנסעתי לת'ורנפילד וראיתי את השלט.‬
‫הגעת בדיוק למקום שאימך רצתה שתגיעי.‬
‫אז כל זה באשמתי.‬
‫לא, אליס.‬
‫דפקתי את התוכנית.‬
‫לא.‬
‫דפקתי אותה עם השרפה ב...‬
‫דפקתי את...‬
‫- לא, לא. זו לא אשמתך. - אני...‬
‫עם השרפה בצריף. לא התכוונתי להרוג אותם. אני לא...‬
‫את צריכה לראות משהו. תאמיני לי, זו לא אשמתך.‬
‫לא ידעתי על התוכנית.‬
‫לברוח‬
‫זה בסדר.‬
‫משרד חוקר מקרי המוות ממצאי החקירה‬
‫"חקירה לא נועדה על מנת להטיל אשמה.‬
‫״זהו הליך חקירתי.‬
‫"המטרה היא לקבל דיווח מלא והוגן של מה שהתרחש‬
‫"לפני מותם של אגנס וקלם הארט,‬
‫"ולקבוע אם הופקו לקחים,‬
‫"כדי שאפשר יהיה להציל חיים בעתיד.‬
‫"בזמן החקירה, לא ניתן היה לתשאל את אליס הארט‬
‫"מאחר שעדיין החלימה מפצעיה בבית החולים.‬
‫"התקיפות המתמשכות מצד אביה גרמו לעצמות שבורות,‬
‫"קריסת ריאה, טראומת ראש וצוואר.‬
‫"אליס הארט לא דיברה מאז יום השרפה.״‬
‫סיכום‬
‫"אגנס הארט חיה בחשש מתמיד לחייה‬
‫"ולחיי בתה, אליס, ובנה שטרם נולד.‬
‫"בעלה, קלם הארט, היה בן זוג מסור,‬
‫"אך גם מאוד שתלטן.‬
‫"למרות מגבלות אלה, אגנס התחברה עם הספרנית, סאלי מורגן,‬
‫"ותכננה לעזוב את קלם ולקחת את בתה למקום מקלט שאותו הכירה,‬
‫"מקום שבו האמינה שיהיו בטוחים.‬
‫"בשביעי בינואר, 2007,‬
‫"אגנס נכחה בבדיקת טרום לידה בבית החולים בבסיס ויונה,‬
‫"מלווה בקלם."‬
‫נביא לך ספרים נוספים מהספרייה אם נספיק.‬
‫- אוכל להשאיר את "הסיפור של הסלקית"? - קראנו אותו.‬
‫בסדר. בבקשה, תנסי להתנהג יפה.‬
‫"לאחר בית החולים, הם ביקרו בספרייה המקומית,‬
‫"שם אגנס עדכנה את הספרנית סאלי מורגן בתוכניתה לעזוב את קלם,‬
‫"הספר הכיל את ההודעה".‬
‫22 בינואר 2007 - אגנס הארט‬
‫"לאחר מכן, אגנס חזרה הביתה עם קלם.‬
‫"לפי דוחות המז"פ, שרפה קטנה פרצה בצריף."‬
‫אליס!‬
‫אליס.‬
‫- אליס! - קלם!‬
‫קלם, בבקשה.‬
‫בבקשה, אל תפגע בה, קלם.‬
‫אליס!‬
‫קלם!‬
‫קלם, תפסיק.‬
‫קלם, תפסיק!‬
‫בבקשה.‬
‫"אגנס עזבה את הבית וחזרה לאליס, כשהיא נתקפת בצירים מוקדמים.‬
‫"כוחות ההצלה מצאו אותה כשהיא סובלת משאיפת עשן קשה‬
‫"וממצוקה.‬
‫"על פי ממצאי חקירה זו,‬
‫"אגנס מרי הארט הרגה את קלם הארט כדי להציל את חיי בתה‬
‫"לאחר שהותקפה על ידי אביה,‬
‫"פעולותיה האחרונות נבעו משנים של אלימות והתעללות‬
‫"מצד בעלה".‬
‫חודשיים לאחר מכן‬
‫איך אליס?‬
‫יותר טוב, אני חושבת.‬
‫עדיין מעבדת.‬
‫סיפרתי לה על קלם וג'מה.‬
‫איך זה הלך?‬
‫זה הלך טוב.‬
‫היא וצ'רלי מפצים על הזמן האבוד.‬
‫איך ג'ון?‬
‫היא עדיין כאן.‬
‫עדיין ישנה.‬
‫אני חושבת שהיא שומעת אותנו.‬
‫שמחנו לשמוע את ההודעות של צ'רלי.‬
‫אבל אם תוכלי לבקש מאליס להתקשר,‬
‫אני יודעת שג'ון תשמח לשמוע את קולה.‬
‫אני לא יכולה להבטיח דבר, טוויג, אבל אנסה שוב.‬
‫- נדבר בקרוב. - תמשיכו לתת לה נוזלים.‬
‫אל תדאגו לגבי אוכל. חשוב רק שיהיה לה נוח בשלב זה.‬
‫תודה.‬
‫קדימה.‬
‫בו, תורך.‬
‫אני יודעת שאת מעדיפה פוקר, אבל אנחנו משחקות סוליטר.‬
‫בלי לרמות. את מכירה את עצמך.‬
‫מה לגבי קלם?‬
‫אני דומה לו קצת?‬
‫חורה לי לחשוב שכן.‬
‫אתה דומה לו קצת.‬
‫זה לא דבר רע, כי הוא לא היה רק רע, אתה מבין?‬
‫הוא היה גם טוב.‬
‫הוא היה יצירתי וחזק.‬
‫אבל ברגע שהרגשת בטוח ושמח,‬
‫הוא היה מתהפך.‬
‫בגלל איזשהו זלזול בלתי נראה או...‬
‫את לא תתבעי אותו?‬
‫על תקיפה?‬
‫את דילן.‬
‫אתה לא תאחר לבית הספר?‬
‫היי.‬
‫אני לא רוצה ללחוץ יותר מדי, אבל טוויג התקשרה הבוקר.‬
‫מצבה של ג'ון לא טוב.‬
‫הן היו שמחות אם היית מתקשרת.‬
‫או אפילו משאירה לה הודעה.‬
‫מה אומר בהודעה?‬
‫"תודה רבה שאמרת לי שאחי מת במשך 14 השנים האחרונות"?‬
‫דילן: אני מתגעגע אלייך‬
‫זה לא אותו הדבר בלעדייך את צריכה לחזור‬
‫נוכל להתחיל מחדש אני מתגעגע אלייך‬
‫גם אני מתגעגעת אליך‬
‫תמיד אמרת שדבש יכול לרפא הכול.‬
‫אנחנו נתחתן בת'ורנפילד, ואחרי החתונה‬
‫נעבור לבית משלנו.‬
‫אבל לא נתרחק.‬
‫אני לא יכולה לדמיין את החיים בלעדיכן.‬
‫למעשה,‬
‫חשבתי לבנות לנו קוטג'‬
‫כאן.‬
‫ליד הנהר.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫ת'ורנפילד הוזנחה במשך כל כך הרבה זמן. המקום כולו צריך לעבור מודרניזציה.‬
‫יש כאן כל כך הרבה אדמה, כל כך הרבה אפשרויות.‬
‫אולי נוכל אפילו לשפץ את המקום הזה.‬
‫- רק תדמייני איך הוא יכול להיראות. - קלם, אני רוצה לדבר איתך ביחידות.‬
‫עכשיו.‬
‫אתה לא תבנה כלום בת'ורנפילד כי היא לא שלך,‬
‫ולעולם לא תהיה.‬
‫- למה את אומרת את זה? - אתה יודע למה.‬
‫כשאמות, ת'ורנפילד תעבור לטוויג ולאחותך קנדי.‬
‫לא אליך.‬
‫הקטע עם קנדי. זה כלום.‬
‫אם זה כלום,‬
‫לא יפריע לך שאספר לאגנס שאנסת את אחותך הקטנה.‬
‫לא תספרי לה דבר. אף לא מילה.‬
‫קלם! רד ממנה!‬
‫צא מפה!‬
‫אגנס!‬
‫אל תיתני לו לקחת את אגנס.‬
‫זה חייב היה לקרות כך.‬
‫- למען אליס. - ג'ון?‬
‫קדימה.‬
‫בסדר.‬
‫לא.‬
‫את צריכה דבר נוסף?‬
‫אני מסיימת את זה. לאליס.‬
‫בסדר.‬
‫אליס היקרה‬
‫היי.‬
‫אליס, אני לא רוצה להתערב.‬
‫אני לא חושבת שאת צריכה לחזור לדילן.‬
‫והדבר הזה מסוכן. זה יכול לשגע אותך.‬
‫יש דרכים לחסום את זה.‬
‫- אני יכולה לעזור... - כן, לא. אני יודעת.‬
‫באמת, אני לא חוזרת לשם.‬
‫שיחה‬
‫אתן שומעות את זה?‬
‫הן רוחשות.‬
‫הדבורים.‬
‫זה אומר שמלכה חדשה נולדה.‬
‫הייתי הורגת למען ג'ין וטוניק ושקית צ'יפס.‬
‫אביא לך. בסדר?‬
‫צ'יפס?‬
‫תני לה אחד.‬
‫רק נגיסה קטנה.‬
‫עוד אחד אחרון.‬
‫ג'ון?‬
‫- היי. - אני מצטערת.‬
‫- זה בסדר. - אני מצטערת.‬
‫התגעגעתי אלייך. עכשיו את כאן.‬
‫אלוהים. צ'רלי.‬
‫צ'רלי!‬
‫אלוהים. שלום.‬
‫כל כך טוב לפגוש אותך.‬
‫- באמת יש לך שיער כחול. - נכון.‬
‫היי. אני קנדי.‬
‫- סאלי. - סאלי, נעים מאוד. קנדי.‬
‫- ג'ון. - ג'ון, נעים מאוד.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫זה יפהפה.‬
‫תודה.‬
‫ברוכים הבאים לת'ורנפילד.‬
‫שתייה?‬
‫- בהחלט. - כן.‬
‫תשבו.‬
‫לכמה אנשים אתן מצפות?‬
‫רק אנחנו והפרחים.‬
‫אימי ג'ון הייתה שונאת את זה!‬
‫נכון!‬
‫היא הבהירה היטב שהיא רוצה פרידה פשוטה.‬
‫בלי רעש, כמה שפחות מילים.‬
‫רק משפחה ופרחים.‬
‫עמדתי במילתי.‬
‫אלה הן הפרחים ומשפחותיהן.‬
‫וראו עד כמה אתן פרחי הבר פרחתם.‬
‫אנחנו אוהבות אתכן.‬
‫תודה, מותק.‬
‫צ'רלי ואליס יכולים לעלות לכאן, בבקשה?‬
‫כולנו מכירות את אליס, נכדתה האהובה של ג'ון.‬
‫ברוכה השבה!‬
‫וזה צ'רלי, הנכד של ג'ון.‬
‫הם ילדיהם של בנה של ג'ון, קלם,‬
‫ואשתו היפה אגנס, שכבר אינם איתנו.‬
‫כולנו קיבלנו אחד.‬
‫בתי היקרה.‬
‫איזו מתנה את.‬
‫אהבתי לנצח‬
‫ג׳ון הארט טוויג‬
‫אליס היקרה,‬
‫כשאנחנו שותקות, הם מנצחים.‬
‫בצריף שלי, השארתי לך ספר‬
‫שאני קוראת לו "הפרחים האבודים".‬
‫הפרחים האבודים‬
‫אליס, אלה הסיפורים שהייתי צריכה לחלוק איתך‬
‫כשהיית מבוגרת מספיק לשמוע אותם‬
‫ועדיין חיפשת תשובות.‬
‫כשנשים התחילו לבוא לכאן,‬
‫זה הפך כמעט לטקס, שלילה אחד הן היו באות לצריף...‬
‫גבר נכלא ל-12 שנה על תקיפת אישה בהיריון‬
‫ומספרות לי מה קרה להן וצופות בי כותבת את זה.‬
‫תיעוד. שחור על גבי לבן.‬
‫וואטל (אימא שלי)‬
‫אלה הסיפורים שהתחלתי לכתוב כאישה צעירה.‬
‫קלם הארט (שישה חודשים)‬
‫קולי נלקח ממני בפשע אכזרי על שפת הנהר‬
‫כשהייתי צעירה מאוד.‬
‫נתתי לגברים להשתיק אותי.‬
‫כשכתבתי את הסיפורים האלה, מצאתי שוב את קולי.‬
‫הסיפורים של הפרחים האבודים הם של נשים‬
‫שחייהן וההיסטוריה שלהן נמחקו,‬
‫בעיקר על ידי גברים.‬
‫גברים שלעולם לא ישלמו על מה שעשו‬
‫כי הם הבנים שלנו,‬
‫הם האחים שלנו,‬
‫האבות שלנו, האהובים שלנו,‬
‫הגיבורים שלנו.‬
‫לצאת נגדם,‬
‫נגד אנשים שאנו אוהבות,‬
‫שבהם אנו בוטחות,‬
‫שגרים בבתים שלנו,‬
‫שאמורים להגן עלינו,‬
‫לספר את הסיפורים האלה ולהישמע, ושיאמינו לנו...‬
‫זה כל כך קשה.‬
‫מה היא השאירה לך?‬
‫משימה אחרונה שצריך לבצע.‬
‫אתן מוכנות?‬
‫מה שאבד נמצא.‬
‫אהבתי לעולם לא תעזוב אותך.‬
‫תחייה.‬
‫היי אמיצה, בטחי בעצמך.‬
‫אבל אנחנו משלמות על שתיקתנו, אליס.‬
‫הסודות, הבושה... הם מחלישים אותנו.‬
‫תיזהרי.‬
‫הם מאפשרים לאנשים כמו דילן להיות הקול היחיד.‬
‫הם זוכים לשכתב את ההיסטוריה.‬
‫למחוק אותנו. להגדיר מי אנחנו.‬
‫מצאתי שוב את קולי כשהקשבתי לסיפורים של נשים אחרות.‬
‫כששמעתי אותן מדברות הבנתי שאני לא לבד.‬
‫אני נותנת לך את הסיפור שלי, אליס, שתוסיפי לשלך,‬
‫כי יש לך קול.‬
‫קול מדהים, גדול ויפה,‬
‫ועכשיו הוא הזמן להשתמש בו.‬
‫תרגום כתוביות: מיכל כהן‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬