‫ספיניפקס. אני אוהבת אותם.‬
‫שיחי בטטה. אפונת פארה.‬
‫קרוטלריה מצרית. ברכיקומה.‬
‫מצטערת. אני מקשקשת? אני לא טובה בראיונות.‬
‫לא. זה לא זה. פשוט, המקום הזה, הוא לא מפסיק להדהים.‬
‫היינו צריכים ריינג'ר חדש עם תואר באיכות הסביבה,‬
‫והפלא ופלא, את כאן.‬
‫סולנום זיתני.‬
‫עכשיו את משוויצה.‬
‫מה לגבי נהיגה ברכבי שטח, טרקטורונים?‬
‫אני יכולה לנהוג בכל רכב. למדתי בגיל עשר.‬
‫אם להיות כנה, לא תכננתי למצוא עבודה, רק לטייל.‬
‫אז אין לי אף מסמך.‬
‫וזו תהיה העבודה הראשונה שלי לאחר האוניברסיטה, כך שאין לי המלצות.‬
‫ברור שיש לך ידע בנושא. ולולו מעריכה אותך.‬
‫הריינג'ר הראשי שלנו, דילן? הוא אמר שיהיה לנו מזל אם תהיי איתנו, אז...‬
‫אז בואי נמצא לך מדים.‬
‫- תודה. - טוב שהצטרפת אלינו.‬
‫- לא כדאי שנחכה לומר שלום? - לא.‬
‫אני לא יכולה לשאת את המחשבה שאליס נמצאת שם דקה נוספת,‬
‫עדיין מאשימה את עצמה במותו של צ'רלי כשהוא בחיים.‬
‫יש כל כך הרבה דברים שצריך לספר לה, ואני חוששת לה.‬
‫אני יודעת שזה קשה, מותק, אבל בחייך.‬
‫שתינו צריכות להתרחק מכאן.‬
‫ניסע לפגוש את צ'רלי, ואז נצא למצוא את אליס.‬
‫קנדי.‬
‫אני משחררת את מה שאני כבר לא צריכה‬
‫בהתחשב במידה שבה הסרטן התפשט, אפשרויות הטיפול מוגבלות.‬
‫אבל יש טיפול בתרופה ניסיונית. נוכל להכניס אותך לרשימה.‬
‫לא. בלי טיפולים.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן.‬
‫יש מישהו שנוכל להתקשר אליו‬
‫כדי לדון בטיפול פליאטיבי, בניהול הכאב עבורך?‬
‫- את תצטרכי תמיכה, ג'ון. - כן.‬
‫לא.‬
‫אני אסתדר. תודה.‬
‫הפרחים האבודים של אליס הארט‬
‫חלק חמישי אלון מדברי‬
‫משמעות: תחייה‬
‫הסיפור שאנו מספרים בסיור הוא הסיפור שאנו מלמדים את ילדינו.‬
‫אנו מספרים לילדים הקטנים שסיפורים אלה הם הקשר שלנו לאדמה.‬
‫אנחנו מספרים את הסיפורים כדי לשמור‬
‫שהתרבות, הרוח והידע שלנו יישארו חזקים, את מבינה?‬
‫עכשיו שאת ריינג'רית,‬
‫יש לך אחריות לכבד את הסיפור של המקום הזה.‬
‫את גם חייבת לוודא שאת מגינה על האדמה הזו.‬
‫אז חלק מתפקידך הוא למנוע מאנשים להיכנס לגן הלב‬
‫ולקטוף פרחים.‬
‫הם נמצאים כאן הרבה מאוד זמן.‬
‫אבל בגלל כל האנשים שמגיעים, הם נעשים חולים.‬
‫ריקבון שורשים.‬
‫הם חשופים לריקבון שורשים.‬
‫אם מפריעים להם, הם נוטים למות מזה יותר מאשר מבצורת.‬
‫- מאיפה את יודעת את זה? מהתואר? - לא.‬
‫מסבתא שלי.‬
‫כן, ותוסיף תריסר כפות קנגורו ל"ויילדלינגז".‬
‫חכה רק רגע. היי.‬
‫היית צריכה להתקשר. הייתי באה לקחת אותך.‬
‫לא חשבתי שתהיי כאן.‬
‫החווה לא תתנהל מעצמה. בואי.‬
‫- מה הגברים האלה עושים כאן? - תיקונים.‬
‫מצטערת. אני צריכה לענות. נראה שאת זקוקה למנוחה. מארי, תודה שחזרת אליי.‬
‫ניסיתי כל כך להרשים אותה, שפשוט המשכתי לדבר ולדבר.‬
‫את בטח עשית משהו כמו שצריך.‬
‫היא לוקחת אותך שוב מחר לסיור המלא.‬
‫היא לא עושה את זה עם כולם.‬
‫היי.‬
‫- תודה. - גברתי.‬
‫תסתכלי על ביתי הקטן.‬
‫- מעולם לא גרתי לבד. - את לא לבד כאן.‬
‫איידן בדיוק שם. אני בקטן שם בהמשך.‬
‫ואת רואה את הבית על הרכס שם?‬
‫- שם דילן. - אז שם הוא גר.‬
‫תראי אותך.‬
‫מה עם מוס?‬
‫- סיימתי את זה. - אני מצטערת.‬
‫- הוא בחור טוב. - כן, אני יודעת.‬
‫פשוט היה חסר המשהו הזה.‬
‫זה פשוט לא נועד לקרות.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫אני שמחה שאת כאן, אליס הארט.‬
‫איך את מרגישה? מה אמרה הרופאה?‬
‫לא הרבה. נראה להם שהם הוציאו הכול. אין צורך בטיפולים נוספים.‬
‫- ארים כוסית לכבוד זה. - לחיים.‬
‫- לבריאות טובה. - לחיים.‬
‫לחיים.‬
‫יש חדש לגבי אליס?‬
‫לא, אבל טוויג אמורה להיות שם עכשיו.‬
‫עם צ'רלי.‬
‫מי זה צ'רלי?‬
‫אנחנו לא דנים בנושאי משפחה לפני הפרחים.‬
‫למה? צ'רלי כבר לא סוד.‬
‫- אצא לסייר. - כבר נעלתי הכול.‬
‫כל הגדרות נעולות. את צריכה לישון.‬
‫היי, טוויג. אני סאלי.‬
‫- היי. - היכנסי.‬
‫- היי, טוויג. ג'ון. נעים מאוד. - היי.‬
‫בואי, תיכנסי.‬
‫- זה צ'רלי. - היי.‬
‫קדימה, חמודה.‬
‫רוצה מים?‬
‫הנה. מים?‬
‫- היי. - בוקר טוב.‬
‫- מי זו? - זו פיפ.‬
‫היא מחבבת אותך.‬
‫לאיזה כיוון את הולכת?‬
‫- לשם. - גם אני.‬
‫פיפ, קדימה.‬
‫אז אני גר שם.‬
‫והשביל ההוא מוביל אלייך. ולתאורת הפיות שלך.‬
‫נתראה בעבודה?‬
‫נתראה בעבודה.‬
‫המשכתי לשלוח דברים עד שהיא שלחה מכתב‬
‫שבו כתבה שהיא לא רוצה כל קשר נוסף.‬
‫צ'רלי,‬
‫אליס לא כתבה אף אחד מאלה. את כולם כתבה ג'ון.‬
‫לאליס נאמר שמת בשרפה שהרגה את הוריך.‬
‫- לכולנו אמרו את זה. - איך היא יכלה לעשות את זה?‬
‫לאליס? לצ'רלי?‬
‫אני חושבת שהיא תגיד שהיא ניסתה להגן על אליס.‬
‫מאחיה?‬
‫- זה מורכב. - אז היא לא יודעת עליי בכלל?‬
‫לא, מותק.‬
‫לאליס אין מושג.‬
‫אפילו שיש שלטים, הם עדיין לא מבינים.‬
‫אנשים רוצים להיות בעלים של משהו, גם אם הוא לא שייך להם.‬
‫- אז מתחילים מכתבי הסליחה. - מכתבי סליחה? על מה הם מבקשים סליחה?‬
‫על שלקחו דברים שאסור היה להם לגעת בהם מלכתחילה. פרחים, אבנים.‬
‫הכול. ואז הם מאשימים אותנו כשמשהו רע קורה.‬
‫מאוחר מדי. זה מה שקורה כשלא מקשיבים, עושים דברים שאסור לעשות,‬
‫ולא מכבדים את האדמה כמו שצריך.‬
‫- אדוני, אתה יכול בבקשה לחזור לשביל? - מצטער.‬
‫- אבא! - תודה.‬
‫מיש, אתה יכול לשמור לי בירה?‬
‫תראו מי החליט להופיע.‬
‫- איך זה? - נהדר.‬
‫כן?‬
‫- סוף סוף הגעת, חבר. - כן.‬
‫- אמרתי לך. - למה אתה אף פעם לא בא לכאן?‬
‫באמת נחמד פה.‬
‫אמרנו לך את זה כל הזמן.‬
‫- זה המקום האהוב עליי. - כן.‬
‫- את נהנית? - כן.‬
‫כן?‬
‫איך זה קרה?‬
‫הייתי בתאונת דרכים בגיל תשע.‬
‫סבתא שלי נהגה, והיא הייתה שיכורה ומתה.‬
‫- לעזאזל. אני מצטער. - זה בסדר. אני בקושי זוכרת.‬
‫- מצטער. - זה בסדר.‬
‫- לולו. לו, תרגיעי. - מה?‬
‫- חיפשתי אותך בכל מקום. - טוב, מצאת אותי.‬
‫- זה צ'רלי? - לא.‬
‫- אל תיכנסי לכאן. תפסיקי. - תני לי לעזור.‬
‫- אני לא רוצה את עזרתך. - לעזאזל איתך, ג'ון.‬
‫את חולה.‬
‫דיברתי עם הרופאים שלך. אני יודעת שאת גוססת.‬
‫כל השטויות הסודיות האלה גרמו לך לסרטן.‬
‫את עדיין עושה את זה. דוחפת הכול לקופסה. מסתירה את הכול.‬
‫- זה לא עניינך. - זה כן.‬
‫אני כבר לא ילדה. את צריכה להפסיק להתייחס אליי כאל ילדה.‬
‫את אפילו לא יכולה להסתכל עליי.‬
‫אף פעם לא ממש הסתכלת עליי מאז שהייתי ילדה.‬
‫רק אני נשארתי, ג'ון.‬
‫כולם עזבו. ואת עדיין לא מסוגלת. את עדיין לא מסוגלת להסתכל עליי.‬
‫להסתכל עלייך?‬
‫אני לא מסתכלת עלייך כי אני לא יודעת מה זה.‬
‫וכל ההתגנבויות וההאזנות מאחורי הדלת והסקס עם זרים.‬
‫את חושבת שאני לא יודעת?‬
‫מה כל זה? מי את?‬
‫את ממש מהירה.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫את יכולה להסתכל עליי עכשיו?‬
‫עדיין לא מספיק טובה, נכון?‬
‫אף פעם לא הייתי. לא מאז מה שקרה.‬
‫בואי לא נדבר על זה.‬
‫החלפת אותי באגנס, הבת שתמיד רצית.‬
‫אגנס המושלמת. היא לא הייתה פגומה.‬
‫היה קל יותר לאהוב אותה.‬
‫מה שקרה היה דפוק וזה כאב.‬
‫אבל אהבתי אותו.‬
‫יותר מכל דבר אחר.‬
‫זה שבר את ליבי כשגילית ושלחת אותי מכאן.‬
‫וכשחזרתי, כאילו כלום לא קרה.‬
‫זה קרה.‬
‫ומה שדפק אותנו זה כל השקרים, זה שלא דיברנו על זה.‬
‫זה שלא מדברים על כלום.‬
‫אני יכולה להתמודד עם מה שקרה.‬
‫אבל אני לא יכולה להתמודד עם זה שאת שופטת אותי ומביישת אותי.‬
‫קלם! רד ממנה! רד!‬
‫אימא. זה לא מה שאת חושבת. אני מצטער.‬
‫לעולם לא אפגע בה. לעולם לא אעשה את זה.‬
‫- אני אוהב אותה והיא אותי. אנחנו מאוהבים. - היא בת 13. היא ילדה.‬
‫אתה אחיה. אתה אמור לשמור עליה.‬
‫אני באמת שומר עליה. לעולם לא אפגע בה, אימא. אני אוהב אותה.‬
‫אנסת אותה.‬
‫את טועה.‬
‫את כל כך טועה. לעולם לא הייתי עושה את זה. היא חשובה לי.‬
‫אני רוצה שתצא מהבית הזה.‬
‫תתרחק מקנדי. אל תסתכל עליה ואל תדבר איתה.‬
‫שלא תעז לגעת בה.‬
‫אתה לא אדם ראוי.‬
‫- את טועה. לעולם לא אעשה את זה. - צא החוצה.‬
‫החוצה. לך.‬
‫- אוי, אלוהים. מה זה? - אמרת שזו חנוכת בית.‬
‫לא היית צריכה. תודה.‬
‫אל תודי לי לפני שתפתחי את זה, כי אולי תשנאי את זה.‬
‫- ברוכים הבאים. - תודה.‬
‫- אכניס את זה למקרר. - כן. תכניס.‬
‫תפתחי את זה.‬
‫ראיתי את זה וחשבתי עלייך, אז מקווה שתאהבי את זה.‬
‫בחיי...‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫בחיי. זה מדהים.‬
‫- למי עוד אנחנו מחכים? - את יכולה להחזיק את זה שנייה?‬
‫- היי. - תיכנס.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫- דילן. טוב לראות אותך, חבר. - היי.‬
‫אביא כוסות. יין?‬
‫- כן, בבקשה. - מצוין.‬
‫נעדרתי במשך כל כך הרבה זמן שאני לא יודע מה זה בית.‬
‫בחייך. אל תקרא לעצמך איש העולם הגדול. אני שונאת את זה.‬
‫איש העולם הגדול? זה שיר של פליטווד מק.‬
‫מה? אתה לא נראה כמו מעריץ של פליטווד מק.‬
‫- כן. - זה כל כך חמוד.‬
‫אבא שלי אהב אותו. הוא ניגן אותו על הגיטרה לאימא שלי.‬
‫אתה מנגן בגיטרה?‬
‫אז, כמה זמן לא היית כאן?‬
‫אני לא יודע. איזה שבע וחצי שנים.‬
‫כן.‬
‫טיילתי ברחבי אירופה כמה שנים. ואחר כך באסיה.‬
‫ואז באתי לאוסטרליה.‬
‫מה איתך? לאן את רוצה לנסוע?‬
‫עוד לא ממש טיילתי הרבה, אז כל מקום נראה די מיוחד.‬
‫אם את באמת רוצה לראות משהו מיוחד, יש ערוץ, בערך יום נסיעה מכאן.‬
‫בשקיעה, כשהאור פוגע במים, זה כמו משהו מעולם אחר.‬
‫הייתי שמח לראות את זה.‬
‫מתי היום החופשי הבא שלך?‬
‫עשיתם עבודה נפלאה עם צ'רלי.‬
‫תודה.‬
‫כנראה עדיף לו לגדול כאן איתכם, רחוק מת'ורנפילד.‬
‫ג'ון שילמה על הכול, את יודעת.‬
‫כל המומחים הטובים ביותר, כל מה שהיה צריך, בלי לשאול שאלות.‬
‫הוא ידע מההתחלה שהוא מאומץ, מה קרה להוריו ולאליס?‬
‫כן. כשהוא היה בן 14, נתנו לו לקרוא את הדו"ח של חוקר מקרי המוות.‬
‫כדי שידע את האמת.‬
‫מה שבאמת קרה.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫לממצאי הדו"ח שג'ון שלח לג'ון.‬
‫לא קראת אותם?‬
‫לא.‬
‫- אבל גם ג'ון לא קראה. - אלוהים אדירים.‬
‫אז אין לך שום מושג.‬
‫- אגנס. - היי, ג'ון.‬
‫ברוכה הבאה לת'ורנפילד.‬
‫אני משתתפת בצערך.‬
‫אימך הייתה חברה טובה.‬
‫זה יפהפה. את הכנת את זה?‬
‫לא. עמדתי לזרוק את זה.‬
‫בואי תיכנסי פנימה.‬
‫קלם.‬
‫תעזור לנו, בבקשה.‬
‫קלם גילף את זה.‬
‫באמת?‬
‫יש לך כישרון מדהים.‬
‫קחי. זה שלך.‬
‫תודה.‬
‫אוכל לערוך לך סיור, אם תרצי.‬
‫אחרי שתפרקי את המזוודות, כמובן.‬
‫בסדר. אשמח.‬
‫אגנס מעולם לא החליפה אותך.‬
‫עשיתי את זה כדי להרחיק אותו ממך.‬
‫היית רק נערה קטנה. ילדה.‬
‫אגנס הייתה מבוגרת יותר,‬
‫נזקקה לאהבה.‬
‫ואני עודדתי את זה.‬
‫לא משום שהיא הייתה מושלמת או ללא פגם.‬
‫אלא כדי להרחיק אותו ממך.‬
‫כל זה היה כדי להגן עלייך.‬
‫אני אבין אם תרצי לעזוב. אבל בבקשה תדעי,‬
‫אני רואה אותך, קנדי בלו שלי.‬
‫- אתה בטוח שאתה בטוח? - אני בטוח שאני בטוח.‬
‫טוב, אני לא בטוח. בואי נלך.‬
‫מוכנה?‬
‫אחרייך.‬
‫- יום הולדת שמח. - תודה.‬
‫- היי. - היי.‬
‫היי, רובי.‬
‫תראו אתכם.‬
‫- בירה? - תודה.‬
‫- איפה הייתם? - סתם מקומות, אתה יודע?‬
‫לחיים.‬
‫- לחיים. - נדבר אחר כך.‬
‫- רוצה שאפתח את זה? - בטח.‬
‫תכף אחזור.‬
‫היי, זרה.‬
‫- את בסדר? - כן, בטח.‬
‫- רוצה לשתות? יש טקילה. - לא, אני בסדר.‬
‫אני מרגישה שאת מתחמקת מאיתנו.‬
‫- מדילן וממני. - אני שמחה בשמחתכם. באמת.‬
‫פשוט מעולם לא ראיתי אותו יוצא עם בחורה בפומבי.‬
‫רק תיזהרי. כי הוא יכול להיות כוחני.‬
‫היי, בבקשה אל תגידי כלום לדילן.‬
‫הכול בסדר. אני שמחה בשמחתכם. באמת.‬
‫זה היה מזמן.‬
‫זה בסדר.‬
‫היי, אתה. תשמור עליה טוב, בסדר?‬
‫כמובן.‬
‫אנחנו חושבים שהיא כאן, בצוק אגנס.‬
‫שם היא השתמשה לאחרונה בכרטיס האשראי.‬
‫טוב, אני צריכה להתחיל לארוז.‬
‫אני יכול לבוא? אני ממש רוצה לפגוש אותה.‬
‫תן לי למצוא את אליס, ואספר לה עליך הכול.‬
‫אני מבטיחה. אתה תפגוש אותה.‬
‫אלה הן חינניות.‬
‫המשמעות שלהן היא "נוכחותך מקלה על כאבי".‬
‫- בחייך, לאן אתה לוקח אותי? - תחכי ותראי.‬
‫- אפשר לקבל רמז? - לא. טוב, זה אדום.‬
‫- בסדר. - יש בו אבנים.‬
‫- אולי יש מים. אנחנו לא יודעים. - מים?‬
‫זו הפתעה. אני חושב שתאהבי אותה.‬
‫לא רע, נכון?‬
‫היי.‬
‫בואי.‬
‫- רגע. לאן אתה לוקח אותי? - בואי.‬
‫טוב.‬
‫חכי עד שתראי את זה. תשכבי.‬
‫רואה? כמו משהו מעולם אחר, נכון?‬
‫הבאת את לולו לכאן?‬
‫למה לעזאזל שתגידי דבר כזה?‬
‫- אני רק... - לא. לעזאזל.‬
‫דילן. דילן, עצור.‬
‫בבקשה. לא התכוונתי לפגוע.‬
‫תחזור. דילן!‬
‫דילן?‬
‫אליס.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אני לא יודעת למה אמרתי את זה, בסדר? אני כזו אידיוטית. אני מצטערת.‬
‫נשאר אוכל?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫בהצלחה עם המעבר.‬
‫טוויג מצאה אותה. את אליס. היא בצוק אגנס.‬
‫אגנס?‬
‫כמובן.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫לא לפני שתצבעי את שיערך בחזרה. אני מתגעגעת לקנדי בלו שלי.‬
‫הבאתי את לולו לכאן.‬
‫אבל מעולם לא היינו זוג.‬
‫לא כמונו.‬
‫מצטער שהרסתי את זה.‬
‫- מה? לא. - אני פשוט...‬
‫מעולם לא הרגשתי כך כלפי מישהי.‬
‫וזה מחרפן אותי.‬
‫גם אני מעולם לא הרגשתי כך כלפי איש.‬
‫ראית את הצד המחורבן שלי, מה שמתחת.‬
‫- ואת פשוט מושלמת. - לא.‬
‫- כן. - אני לא.‬
‫- כן. את יפה. - תפסיק. אין לך מושג.‬
‫ספרי לי.‬
‫אם אספר לך, לא אהיה יותר הנערה המושלמת שלך.‬
‫אז ספרי לי.‬
‫כשהייתי קטנה,‬
‫חלמתי להצית את אבי.‬
‫ויום אחד עשיתי את זה.‬
‫הוא פגע בנו, בי ובאימי.‬
‫והיא עמדה ללדת, ואני פשוט...‬
‫פשוט רציתי שזה יפסיק.‬
‫ו...‬
‫וגנבתי נפט.‬
‫והכול עלה בלהבות.‬
‫והם מתו.‬
‫הרגתי את כולם.‬
‫זה בסדר. היית רק ילדה.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫ואני כל כך מצטער שהוא פגע בך בצורה כזו.‬
‫אבל עכשיו אני כאן.‬
‫אני כאן.‬
‫אין עבר מחורבן.‬
‫עכשיו יש רק אותנו.‬
‫כי מצאנו זה את זה.‬
‫את ואני, אנחנו דומים.‬
‫את ואני.‬
‫תרגום כתוביות: מיכל כהן‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬