Alice. Alice.
Panebože.
Alice.
Kurva.
ZTRACENÉ KVĚTINY ALICE HARTOVÉ
ČÁST ČTVRTÁ – KŘÍN STOPKATÝ
VÝZNAM: LÁSKA SKRÝVANÁ
-Tak byla opilá? -Ne, neřekla bych.
-Zkus jí ještě zavolat. -Má vypnutý telefon.
Zkoušej to dál.
Vzpomínám si jen, že ti dávala do pokoje květiny
k návratu mezi živé.
Žluté zvonky a fialky.
Pak jela do města pro zásoby, abychom přečkaly bouři.
Pošta. Byla vyzvednout poštu z P. O. BOXu ve městě.
Kde jsi?
Nevím, co s tebou je, prosím, jen dej vědět, že jsi v pořádku. Pa.
AŽ TOHLE UVIDÍTE, VZPOMEŇTE SI NA MĚ AGNES X
Právě ti vyndali dělohu.
Prasknou ti stehy. Postav se, June. No tak.
Proboha.
Jeď do města a zeptej se všech známých, jestli ji neviděli nebo se jim neozvala.
Ať policie vyhlásí pátrání po jejím autě
a já zůstanu tady, kdyby zavolala.
-To je švanda. -Pojď.
ZRADA
Všechny výsledky jsou dobré. Všechno se perfektně zahojilo.
-Takže druhá ledvina je v pořádku? -Ano.
Bude v pořádku. Víc než v pořádku.
-Takže už sem nemusíme? -Pokud nebude žádný problém, tak ne.
Na to jsme čekali.
-Děkuji. -Rádo se stalo.
Dovolali jste se Sally Morganové.
Nechte mi vzkaz. Ozvu se vám hned, jak to půjde.
Zavolej mi hned, jak si to poslechneš.
To jsem já, June.
ALICE HARTOVÁ – FLORIOGRAFKA
Hej, přestaňte.
Nechte toho. Co to děláte?
-Hej, pojď sem. -Vodprejskni.
Hej.
Dobrý?
Měla by žena, kterou právě pustili z nemocnice, zapíjet léky whisky?
Měla by žena po šedesátce pořád kouřit trávu?
Kdybys měla rakovinu, dobré by bylo aspoň to,
že bychom ji mohly pěstovat legálně a vydělat slušnej balík.
-No, tak ať mám raka. -To byl vtip.
U telefonu June.
Dostala jsem tvé zprávy. Ne, Alice se mi neozvala.
Neposlala jsi jí dopis? Ani jí nevolala?
Ne. Jak jsem řekla...
Alice dala jasně najevo, že o další kontakt nestojí,
a my to respektovali.
Vždyť už je to 14 let.
Napadá tě, kde by mohla být?
Určitě je v pořádku. Alice se o sebe umí postarat.
Kdyby se ti ozvala, dej mi prosím vědět.
To byla Tess. Z trhů.
Jak jsi mohla?
June. June, probuď se.
Ježiši. Ty celá hoříš. Jsi v pořádku?
Jo.
Bože.
-Máš tu nahoře léky? -Jo.
VÍTEJTE V AGNES BLUFF
Bože. My to dokázali, zlato.
Co se stalo?
Kruci.
Sakra. To nic.
Bože.
Chudinko malá.
To nic. Bude to v pořádku.
VETERINÁRNÍ KLINIKA
-Haló? -Promiňte. V sobotu zavíráme dřív.
Kohopak tu máme?
Pořád kňourá. A má krev v moči.
Ahojky. Prošla jsi válečnou zónou?
Kolik jí je?
Nevím. Našla jsem ji na odpočívadle.
Musíte tu být nová. Místní se toulavých psů ani nedotknou.
No, není na tom nejlépe.
Zánět močových cest. Roztoči. Je podvyživená. Chudinka.
Rozhodně potřebuješ laskavou péči.
Nebojte. Dobře se o ni postarám.
Můžete si umýt ruce, jestli chcete.
Budu potřebovat pár údajů. Jméno, telefon, adresu a podobně.
Ahoj.
Alice.
Nic víc teď nemám.
Mně všichni říkají „Moss“.
Kluci, nechte toho.
-Co se stalo? -Omdlela jste.
Tady.
Pomalu.
Kdy jste naposled jedla nebo pila?
Hele, kluci, běžte někam jinam.
-Jen... -Nic mi není.
Myslím, že byste neměla řídit.
-Můžu vás svézt. -Nic mi není.
Mohla byste zdobit auta na zakázku,
protože tohle je fakt něco.
Hej, Alice. Můžu vás odvézt do hotelu...
Dokážu se v hotelu ubytovat sama.
Nejsem nějaká podělaná květinka.
Máma se chce jednou vrátit do Bulharska.
Takže až budu starší, vezmu ji domů do Růžového údolí.
Odtamtud pocházíme.
Říká, že pod růžemi jsou pohřbeny královny,
a proto ty růže tak sladce voní.
Ten konec jsem si vlastně vymyslel.
-Kam ještě pojedem? -Do domu sester Brontëových.
Chci vidět stůl, u kterého psaly, a jejich výhled na hřbitov.
-Bulgakov. Rudé náměstí. -Ano.
Kde se Moskva setkává s Ďáblem.
-Třešňové květy. Murakami. -Japonsko. Jo, tam musíme.
Jela bych s tebou kamkoliv.
Zkoušel jsem poslat e-mail, ale bez úspěchu. Zavolej. S láskou Oggi
Když odsud odjedeme, tak se nemůžeme vrátit, chápeš?
Když jsme opustili tátu, vrátil se do Bulharska.
S mámou jsme měli jet taky.
Jsme tu nelegálně, a když opustíme zemi, nemůžu se vrátit, Alice.
Utečme společně.
Co kdybychom uprchli?
Co kdybychom se vzali? Měli bychom dva pasy
a mohli žít a pracovat, kdekoliv bychom chtěli...
Žádáš mě tím o ruku?
Ano.
-Ano. -Bude to tajemství.
Ano, naše tajemství.
Snažím se zůstat čistá.
Když se poddám zvuku
Zvuku
Moc mě to mrzí, Alice.
Někdo zavolal na imigrační a Oggiho deportovali.
Drahá Alice, vím, že jsi psala, že už o mně nechceš slyšet,
Píšu ti už pět let,
protože jsem opravdu věřil, že mě miluješ.
Dlouho jsem se nemohl smířit s tím, že bys náš vztah ukončila takhle.
E-mailem. Ne po tom všem, co jsme si slíbili.
Píšu ti proto, že jsem konečně podnikl ten výlet, co jsme plánovali.
A někoho jsem potkal.
Jmenuje se Ana. Budeme se brát, Alice.
Alice.
Věděla jsi to? Jela jsi v tom taky?
-Ale v čem? -Pomohla jsi vypudit Oggiho.
-Ty dopisy. Všechny ty podělaný lži. -Cože? O čem to mluvíš?
Oggi mi poslal dopis.
Jediný, který se ke mně dostal. Ostatní June zničila.
Blokovala jeho maily. Poslala mu mail, kde předstírala, že mu dávám kopačky.
Nechala ho kurva deportovat.
To mě moc mrzí, Alice.
Řekni jí, že všechno vím. O její zkurvené manipulaci.
Vzala mi jediného muže, kterého jsem kdy milovala.
A on se teď žení.
-Kde jsi? -To ti nemůžu říct.
A už se nevrátím.
Nenávidím ji.
VÍTEJTE V AGNES BLUFF – TURISTICKÉ STEZKY
-Ahoj. -Ahoj.
-Jdeš si zaplavat? -Jo.
Není tam voda. Napajedlo je vyschlé.
Takže lhali.
I tak to stojí za procházku.
Smím?
Jestli si chceš zaplavat, tak tady.
Napajedlo Jalngay. Asi hodinu cesty autem.
Ale musíš tam dorazit přesně v kouzelnou hodinu, v půl osmé.
Počkej a uvidíš. Je to kouzelné.
Díky.
-Máš ráda květiny? -Jo, to mám.
Když tady zaprší,
celé tohle místo se promění v moře pouštních květin.
To bych ráda viděla.
Jo.
-Díky. -Jo.
Jalngay, v půl osmé. Asi hodina jízdy.
Rozumím.
Omlouvám se. Zaplatím to.
Volal Moss. Váš pes je připravený. Ale tady ho mít nemůžete.
Dobře.
Vypadáš výborně. Moc děkuju.
Vypadá mnohem lépe.
V hostinci si ji nechat nemůžu.
Mohla by tu ještě pár dní zůstat? Než se trochu rozkoukám?
Mrzí mě, že jsem byla nepříjemná, navíc když jste byl tak milý.
-Vím, že se moc dobře neznáme... -Vím, že vám fakt nejde zdobení aut.
Ráda rozbíjíte zrcadla a milujete minibar.
Na velké město je to tu docela malé.
Kupte mi drink a nechám si Pip u sebe.
Bude mít víc místa na běhání.
Proč jste přijela sem?
Jmenuje se to tu stejně jako máma. Agnes.
Přišlo mi to jako znamení.
Co je pod těmi motýly na autě?
Značka.
„Alice Hartová. Floriografka.“
Netuším, co to znamená, ale zní to působivě.
-Vyrostla jsem na květinové farmě. -Květinové farmě? Dojili jste růže?
Na to musí být složité stroje.
Zaměřujeme se na australské druhy. Tam u nás má každá rostlina význam.
Moje rodina jim dává přednost před opravdovými slovy. Komunikujeme tak.
Květinami. Floriografií.
Můžu se podívat?
Jo.
„Vzkříšení“. „Má skrytá hodnota“.
„Tvá láska znamená můj život i smrt“.
„Má skrytá hodnota“. Je všechno tak dramatické?
Neříká některá třeba „zítra sváží odpad“?
Nebo „máš docela hezké vlasy“?
Potřebujete někam jít?
Ne.
Takže, slečno floriografko...
-Ano. -Co znamená „Moss“, tedy mech?
Na to, abych vám to řekla, jsem moc střízlivá.
-Je to tak zlé? Já si to myslel. -No...
Další runda?
Dáme si další rundu. Co takhle panáky?
Odvaha tváří v tvář strachu. Tu má moje máma.
Ne že bych chtěl teď myslet zrovna na ni.
Stará škola. Dopis jsem neviděl už léta.
Asi bych měl jít.
Navíc mám teď obavy, že moje jméno znamená „smrdí mu z pusy“.
Nebo „divně ošahává“.
Děkuju za dnešek.
Byla to zábava.
Nechoď. Chci, abys zůstal.
Jsi si jistá?
Ano.
Proč máš tolik knoflíků?
-V pohodě? -Jasně.
Zip.
Tys byl celý den naostro?
Netušil jsem, že to skončí takhle.
Následující e-mailové adresy jsou zablokované:
Co děláš, drahoušku?
Alice měla pravdu.
Cože? Ty jsi s ní mluvila?
Kdy? Je v pořádku?
-Tys to věděla? -Věděla co?
Že Oggiho odchod zařídila June.
-Je Alice v pořádku? -Jistěže není.
Kde je?
I kdybych to věděla, proč bych ti to kurva říkala?
Alice volala Candy. Ten dopis. Byl od Oggiho.
Oggi...
Bože.
To není vtipné. Co je to s tebou?
Myslela jsem, že se jí stalo něco hrozného.
Taky stalo. Ví to. Nikdy jsem tě neměla poslechnout.
No tak. To bylo před léty.
Nechtěly jsme, aby promarnila život s Oggim a odjela do pitomýho Bulharska.
Dohodly jsme se.
Candy teda ví, kde Alice je?
Ne.
Musíš to napravit, June.
Nechci přijít o další dítě.
Ano? Johnův telefon. Tady Charlie.
Haló?
Je tam někdo?
Tady June Hartová.
June?
To jsem já.
Přece Charlie.
-Mohlo by tě zajímat, co je nového... -Mohl bys mi dát tátu?
Je teď celý od mouky.
Právě tak trochu slavíme.
Dej mi k telefonu otce. Nemám celý den.
V pohodě?
June. Jak můžu pomoct?
Potřebuju pomoct najít Alici.
John Morgan nám ji pomůže najít.
June.
Candy! Candy!
June!
-Co se stalo? -Nevím.
June.
Jo.
-Jak jsi na tohle místo přišla? -Znám ho od kámoše.
No tak.
Bacha na...
Neříkej krokodýly.
Jsou tady krokodýli?
Řekni mi o své rodině.
Vídám je párkrát do roka.
Po pár dnech už se zas těším domů.
Nechápej mě špatně. Mám je rád. Jen...
Nevím. Chybí mi poušť.
Chybí mi pocit nedůležitosti.
A co tví rodiče? Kde žijí?
Zemřeli. Když mi bylo devět.
-Panebože. To je mi líto. -To nic. Vážně.
-Vždycky něco plácnu. -Ne. To nevadí.
Proto tě na farmě vychovávala babička.
V pohodě. Chci říct...
Nemůžu se teď vrátit ani tam, ale...
Proč?
Lže mi a snaží se mě ovládat
a zbavila se každého, kdo o mě kdy projevil zájem.
-Tebe by se taky zbavila. -Vážně?
-Jak by to udělala? -Má své způsoby.
Tak to tady asi budeš muset zůstat.
Nedívej se tam. Na rovinu, já ty lidi vůbec neznám.
Margarity, prosím. Čtyři džbánky. Ne, radši pět.
To ne. No tak. Já ty lidi neznám.
-Ahoj. -Ahoj.
-Já jsem Lulu. -Alice.
Přidej se k nám. Zapíjíme dnes Thuggerovy narozeniny.
Jdeme.
Díky, Merle.
NÁRODNÍ PARK MIA TUKURTA
Myslíš, že je v pořádku? Za celý večer sotva promluvil.
Je to 14letý kluk. Ti jsou nemluvní normálně.
Oslavovali jsme, pak zavolala June a podělala to.
-To přece víš. -Měla strach o Alici.
-Ty ji chceš omlouvat? -Jdu si lehnout.
Moc neponocuj.
Do toho, Mossi.
Láska jak oheň žhne
Ano.
Vytváří kruhy ohnivé
Divokou touhou spoután
Jo.
Do ohnivého kruhu padám
Já spadl jsem do ohnivého kruhu
Nemůžu uvěřit, že jsi nebyla u kráteru.
V národním parku. Kvůli tomu sem všichni jezdí.
-Zní to úžasně. -Taky je. Víš co?
Přihlásím tě na zítřejší túru při západu slunce.
-To by bylo super. -Tebe a Mosse.
Do prdele.
Panebože.
-Telefon June. -Ano. Můžu s ní mluvit, prosím?
-Je to naléhavé. -Nemůže teď mluvit. Můžu vám pomoct já?
Ano. Vlastně můžete.
Můžete jí vyřídit,
že kdyby se ho dnes obtěžovala vyslechnout,
zjistila by, že se její vnuk dnes dozvěděl, že je zcela zdráv.
Bylo by tak těžké předstírat, že jí na tom kurva záleží?
-Promiňte. Kdo je tam? -Sally Morganová. My svou část dodrželi.
Informovali jsme June o všech Charlieho zdravotních potížích
a ona se ani neobtěžuje pozdravit.
Není divu, že Alice zmizela.
Nejspíš už to u ní nemohla vydržet ani minutu.
Kdyby se vám ozvala,
můžete jí říct, že její bratr by ji rád poznal?
Haló? Jste tam?
NEMOCNICE KRÁLE JIŘÍHO – CHARLIE
OBSAHUJE DŮLEŽITÉ DOKUMENTY
JMÉNO DÍTĚTE PO ADOPCI: MORGAN CHARLIE
MATKA PO ADOPCI: MORGANOVÁ SALLY
Ty mrcho.
Ty mrcho. Mrcho.
Ty zasraná mrcho.
PRO ALICI HARTOVOU
OD CHARLIEHO MORGANA
Panebože.
Panečku.
Jsi v pořádku?
Ty jsi ten od napajedla.
Na kuřačku bych tě netipoval.
Musím být opilá.
Mimochodem, jsem Dylan.
Alice.
Víš, dneska jsem byla u napajedla Janglay.
-A v kouzelnou hodinu bylo kouzelné. -Já tam byl taky.
Včera.
Svensona sličná.
Nádhera.
-Dylane. Kdy jsi sem dorazil? -Ahoj.
Právě teď.
Seznámil ses s Alicí? Ta je na dnešku to nejlepší.
Zrovna jsem koupila další rundu. Jdete dovnitř?
-Potřebuju čerstvý vzduch. -Jasně.
-V pohodě? Určitě? -Ano.
Kdo píše takhle brzo? A v neděli?
S Mossem máte zamluvenou túru při západu slunce. Uvidíme se v 5!
To je Lulu. Zapsala mě na túru ke kráteru při západu slunce.
Ale sehnala jen jedno místo.
To nevadí. Už jsem tam byl.
Na čtyřhodinový výlet se necítím.
Zatracené panáky.
Ahoj.
-Kde je Twig? -Volala Sally.
Twig ví o Charliem.
My obě to víme.
Hej, nech toho. Ne.
Hej, ne, nebudu... Lehni si.
-June, ne. Ne. -Musím jít.
Říkali, že umírá.
To poslední, co Alice potřebovala, bylo ztratit dalšího člena rodiny.
Naser si, June. Je mu 14.
Nechala jsi Alici, aby si jeho smrt dávala za vinu, a vědělas, že žije. Její bratr.
-Já to tak neviděla. -Jsi hrozný srab.
Ano, jsem. Vždyť je to Clemův syn.
Bála jsem se, co by to dítě mohlo udělat.
Je to její krev. Její bratr. Alice mohla vyrůstat s Charliem.
Když mi sebrali mé děti, přežila jsem to jen díky tomu,
že jsem věděla, že jsou spolu.
-Nedělej, že to nevíš. -To vím...
Ne.
Celou tu dobu jsi nám lhala. Lhala jsi Alici.
Hlídala jsi, koho smí vídat, koho smí milovat.
Čím se tak lišíš od těch chlapů, které tak nenávidíš?
Udělala jsem ta nejlepší rozhodnutí v zájmu téhle rodiny.
Kecy.
-Alice. Stihla jsi to. -Ahoj.
Ahoj. Kde je Moss?
-Nemohl přijít. -Aha.
Díky, že jste přišli.
Jsme moc rádi, že jste zde, na této půdě.
Tato země patří lidu západních Arandů,
je to země mé babičky, mé matky a naše.
Je pro nás velkou ctí, že jste tu dnes s námi.
Dnes vám povíme příběh, který vyprávíme všem dětem,
obvykle při posezení u ohně.
Děláme to, abychom svoji kulturu, písně a příběhy udrželi naživu.
Jednoho večera hvězdné ženy tančily na Mléčné dráze
a jedna matka zatím položila své dítě do turny,
mělké dřevěné misky se zaoblenými okraji.
Dítě se houpalo ze strany na stranu
a rozhoupalo se tak moc, že spadlo z hvězd na Zemi.
Turna dopadla na dítě, přikryla ho a vytvořila kráter.
Rodiče dítěte si všimli, že zmizelo.
Hledali všude,
ale pod turnou své dítě neviděli.
Zoufale křičeli.
Do dnešního dne stěny kráteru to dítě chrání.
LÉK NA SRDCEBOL
Stále vidíme rodiče,
večernici a jitřenku, jak plují po obloze
a bez ustání své milované dítě hledají.
ODPUSŤ MI. BEZ TEBE NEJSEM NIC.
Jsem tady, mami.
BUĎ STATEČNÁ, SEBER ODVAHU
Jsem tady.
Překlad titulků: Michaela Vokřálová
Kreativní dohled: Jakub Ženíšek