‫דו פרצופיות‬
‫אגנס היקרה, את הבת שהיא תמיד רצתה. באהבה, קלם. נשיקה‬
‫אליס.‬
‫היא לא למעלה.‬
‫אליס!‬
‫ג׳ון‬
‫שיקרת!‬
‫אליס! את עומדת לאחר.‬
‫אליס!‬
‫אליס. מה את עושה כאן?‬
‫לא, אליס. לא.‬
‫ הפרחים האבודים של אליס הארט‬
‫חלק שלישי בוען סיני‬
‫משמעות: תקווה עלולה לעוור‬
‫מתי גילית?‬
‫אתה יודע שהיה לי רומן עם קלם עד שנודע לי שהוא נשוי.‬
‫- אתה ואני התחלנו לצאת מייד לאחר מכן. - אז ידעת כשהכרנו?‬
‫לא. הייתה חפיפה.‬
‫- אז לאחר שג'מה נולדה? - לא.‬
‫זה היה למעשה רק כשהיא חלתה ונזקקה להשתלה.‬
‫כשלא הייתה התאמה עם אף אחד מאיתנו,‬
‫הרופא לקח אותי הצידה והעלה את השאלה.‬
‫איך יצרת איתו קשר?‬
‫כתבתי לו מכתב ושלחתי קווצת שיער של ג'מה.‬
‫ותמונה שלה קוראת.‬
‫ואז מה?‬
‫לא שמעתי כלום. כל כך כעסתי, אז הלכתי לביתו.‬
‫התחננתי בפניו שילך להיבדק, אבל הוא לא הסכים.‬
‫ראיתי אותה באותו יום. את אליס.‬
‫הן היו כל כך דומות.‬
‫אז ידעת.‬
‫- ואגנס, היא ידעה? - היא שמעה אותי באותו יום.‬
‫מאוחר יותר היא אמרה לי שהיא ניסתה לשכנע את קלם,‬
‫ושילמה על כך.‬
‫- ואגנס, היא נתנה לך את הפסל? - לא. קלם שלח אותו לאחר שג'מה מתה.‬
‫הוא גילף אותו במשך כל כך הרבה זמן, ולא עשה דבר כדי להציל אותה.‬
‫שנאתי אותו.‬
‫שנאתי את זה.‬
‫רציתי להשמיד אותו, אבל לא יכולתי.‬
‫כי זו הייתה ג'מה,‬
‫הילדה הקטנה שלנו.‬
‫- היא בת משפחה, ג'ון. - היא בת משפחה שלך.‬
‫- לאן אתה הולך? - התכוונת אי פעם לספר לי?‬
‫איך יכולתי?‬
‫אעבור לחדר של ג'מה עד שאמצא מקום בעיר.‬
‫בבקשה הגש את המסמכים לבית המשפט היום.‬
‫ורק אני. בלי ג'ון.‬
‫זו לא חייבת להיות משמורת בלעדית. אני רק...‬
‫אני רוצה להיות חלק מחייה של אליס.‬
‫אנחנו מחזירים את החפצים של אגנס. אצטרך עזרה עם השולחן.‬
‫היית צריכה להשאיר את הדברים כפי שהיו.‬
‫יהיו לה עכשיו עוד יותר שאלות.‬
‫נראה.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫בקשה למשמורת - אליס הארט‬
‫מחיקה‬
‫מה את עושה? את לא יכולה פשוט להתעלם מזה.‬
‫היא הגישה בקשה לבית המשפט. היא רוצה לדבר איתה.‬
‫היא יכולה לבקש כל מה שהיא רוצה. אנחנו לא חייבות להסכים.‬
‫הדברים האלה לא סתם כך נעלמים, ג'ון.‬
‫הם יכולים לבוא לכאן, בין אם תרצי בכך ובין אם לא.‬
‫ואז מה יקרה?‬
‫הם יראו את הפרצוף שלך כך, את אליס שלא מדברת, שונאת אותנו.‬
‫אני יודעת איך זה הולך.‬
‫אנחנו רק צריכות להרוויח עוד זמן עם אליס ולעזור לה להחלים.‬
‫בטח.‬
‫כשתראו את זה, תזכרו אותי אגנס. נשיקה‬
‫אליס היקרה,‬
‫זכותך המלאה לכעוס עליי שלא סיפרתי לך את האמת על אגנס.‬
‫קיוויתי לתת לך, ולכולנו, הזדמנות להתחיל מחדש.‬
‫אגנס הגיעה לת'ורנפילד לאחר שהוריה נהרגו בתאונת דרכים.‬
‫היא הייתה יתומה כמוך, והיא גרה במגדל הפעמונים כמוך,‬
‫ואהבתי אותה מאוד.‬
‫ת'ורנפילד הפכה לביתה. אהבתה לפרחים התחילה כאן.‬
‫היא למדה את המילון בעל פה.‬
‫וכאן היא גם פגשה את אביך, והם התאהבו.‬
‫הפרח על התליון הוא אפונת המדבר.‬
‫משמעותו: "היי אמיצה, בטחי בעצמך".‬
‫זה מה ששתינו צריכות לעשות עכשיו, אליס.‬
‫בדיוק כפי שאיבדת את קולך, אני איבדתי את שלי.‬
‫אני עדיין מתאבלת על שניהם, כמוך.‬
‫אבל אני מבטיחה לתת לך את כל התשובות ברגע שתתחילי לדבר.‬
‫אני צריכה שתמצאי את קולך כדי שאוכל למצוא את קולי.‬
‫תוכלי לעשות זאת בשבילי?‬
‫בואי.‬
‫תודה, אליס. רגשות מעניינים.‬
‫למה הם עזבו?‬
‫תשובות כשתדברי. נכון?‬
‫- "בפרישותך אבטח". - עדיף מאשר "אני שונאת אותך".‬
‫אני צריכה שתמצאי את קולך, אליס, כדי שאוכל למצוא את קולי. תוכלי לעשות זאת בשבילי?‬
‫צחצחת שיניים? יופי.‬
‫קדימה.‬
‫זה יפה. את בת מזל.‬
‫הייתן חברות?‬
‫כן. כולנו כאן חברים.‬
‫יום ההולדת שלך מתקרב. תצטרכי לחשוב איזו עוגה את רוצה. בסדר?‬
‫כן? בסדר.‬
‫מר וילר, אני לא רוצה שזה יתדרדר.‬
‫אני רק רוצה לדבר עם אליס, או אפילו עם ג'ון.‬
‫יש דברים מסוימים שאני יכולה לספר לאליס על הוריה‬
‫שאני חושבת שיכולים לעזור לה.‬
‫הסיפור של הסלקית‬
‫את נראית מדהים.‬
‫אני מצטערת. הייתי צריכה לבקש רשות. פשוט מעולם לא קראתי אותו.‬
‫זו אותה הצלקת כמו של אבא שלי?‬
‫זה היה אתגר טיפשי כשהיינו ילדים.‬
‫מי היה אביו של אבי?‬
‫אני רק יודעת מה שג'ון סיפרה לקלם ולי כשהיינו קטנים.‬
‫היא קראה לו "הברון השודד".‬
‫הם נפגשו בנהר. היא שחתה. היא ראתה עשן.‬
‫ושם הוא היה, חנה באוהל.‬
‫הם בילו יום קסום ביחד, ואז הוא נעלם.‬
‫אבל חודש לאחר מכן, היא ראתה עשן, ושוב הוא היה שם.‬
‫ובכל חודש, באותו יום, הם נפגשו.‬
‫ואז יום אחד, הוא לא היה שם.‬
‫ג'ון שמעה שהשוטרים תפסו שודדים‬
‫שגנבו מהעשירים כדי לחלק לעניים המקומיים.‬
‫רובין הוד‬
‫ג'ון הייתה בהיריון עם קלם, אבל היא לא ראתה יותר את הברון השודד.‬
‫ג'ון אוהבת שודד‬
‫כל כך קשה להאמין?‬
‫החווה לא הייתה שורדת ללא הדבורים שלנו.‬
‫הן הלב הפועם של כל המקום הזה,‬
‫וכשטועמים את הדבש שלהן, טועמים את הפרחים שלנו.‬
‫ואני מאמינה שהדבש הזה יכול לרפא כמעט כל דבר.‬
‫רוזמרין, זיכרון. ציפורני חתול, צער.‬
‫ריחן, שנאה. לא יודעת מה האיטלקים יגידו על זה.‬
‫כף קנגורו, משחקי ילדות.‬
‫קלם הארט אדם ראוי‬
‫פרח הפלנל.‬
‫חפשי אותו.‬
‫פרחי פלנל (מה שאבד חייב להימצא)‬
‫"אני השבוי שלך. אני יוצא נגדך."‬
‫אפונת אלמוג סגולה‬
‫"סרקסטי".‬
‫"עצלנות. טיפשות".‬
‫"כניעתי".‬
‫"תודתי".‬
‫"שגריר אהבה".‬
‫ג'ון.‬
‫היא הופיעה בשוק עם תינוק.‬
‫הוא עקב אחריה?‬
‫- לא. הם לא יודעים. אין להם מושג. - בסדר. בואו נכניס אותו.‬
‫פרח חדש.‬
‫קדימה, בחורצ'יק. ילד טוב.‬
‫אין לי בשבילו כלום. הוא רעב.‬
‫אני אטפל בזה. שניכם בסדר?‬
‫יש לנו רופאה כללית שאפשר להתקשר אליה אם את צריכה.‬
‫מישהו יודע שאת כאן?‬
‫טוב. את בטוחה כאן.‬
‫גם הוא.‬
‫את לא לבד.‬
‫אני כאן.‬
‫כן, ג'ושי. הייתי עושה את זה לאביך.‬
‫רק שהוא היה בוכה כל הזמן.‬
‫שלום. כן.‬
‫אתה ילד טוב.‬
‫ברוך הבא לאדם זר‬
‫מה שמך?‬
‫אליס.‬
‫להחזיר לשולח‬
‫לכי לעזאזל.‬
‫- הנה היא. איך את מרגישה? - בסדר.‬
‫אני חושבת שהוא קצת מתגעגע הביתה. הוא מעולם לא יצא ממנו.‬
‫כן, הוא פוגש הרבה אנשים חדשים. אבל הוא יתרגל.‬
‫- את רוצה לשבת? - לא. אני צריכה את הטלפון שלי.‬
‫אני צריכה לעשות כמה שיחות. הוא יחפש אותי.‬
‫כל תקשורת עוברת דרכי או דרך טוויג.‬
‫כדי שהמקום יישאר בטוח וחבוי,‬
‫כך שתמיד יהיה לך לאן לחזור.‬
‫ברגע שתגידי נוציא אותך לשדה.‬
‫שמש, עבודה קשה.‬
‫- תרוויחי קצת כסף. - אתן מרוויחות כסף?‬
‫- כן. אם עובדים, מקבלים כסף. - כל אישה צריכה כסף משלה.‬
‫- כסף לבריחה. - כן.‬
‫בואי, שבי, תאכלי. אני אקח אותו.‬
‫בואי.‬
‫זה תמיד גורם לי לחשוב על בני הקטן, ג'וני.‬
‫היו לו עיניים גדולות כמו לך. לב ענק.‬
‫וזה בדיוק כמו ילדתי, נינה. יפה וחזק.‬
‫אז כשאני עצובה, או פשוט מתגעגעת אליהם, אני באה לכאן להיות איתם.‬
‫הם יפים.‬
‫אין לי מושג. הם נלקחו ממני.‬
‫כי אני ילידה, והייתי צעירה וענייה.‬
‫זה מה שהם עשו במדינה הזו.‬
‫תבורכי.‬
‫את רואה את העצים הקטנים האלה? הם בשביל המשפחה שלך.‬
‫זה בשביל אביך. זה בשביל אימך.‬
‫וזה בשביל אחיך הקטן.‬
‫אני כל כך מצטערת, מותק.‬
‫זו לא אשמתך, יקרה.‬
‫- כל הכבוד, דינה! - כן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫- כל הכבוד. - אני לא מאמינה שבאמת עשיתי את זה.‬
‫כל הכבוד.‬
‫כל הנשים צריכות לדעת לנהוג.‬
‫- אמן. - בהחלט.‬
‫אליס, תורך.‬
‫קדימה. תעלי לכאן.‬
‫- אין זמן טוב יותר מעכשיו. - קדימה.‬
‫בטח לא תהיי יותר גרועה ממני.‬
‫- אני לא יכולה להסתכל. - קטן עלייך, אליס. את מסוגלת.‬
‫קדימה, אליס!‬
‫קדימה, אליס.‬
‫לאט.‬
‫תעבירי... זהו. זה טוב. יופי.‬
‫אז המצמד עד הסוף.‬
‫ותורידי להילוך שני. טוב מאוד. אופס.‬
‫ואז את עוזבת לאט את המצמד ולוחצת על הגז.‬
‫בעדינות.‬
‫בסדר. אל תשחקי את המצמד.‬
‫טוב מאוד. זה טוב שהן יראו אותנו מגיעות.‬
‫בואי.‬
‫כן. הנה היא.‬
‫כל הכבוד, אליס.‬
‫הכול בסדר, אליס?‬
‫את יכולה להסיע אותנו לעיר עכשיו.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫לא, תודה. אולי כדאי שאלך לנוח.‬
‫זו הייתה נסיעה ארוכה.‬
‫בסדר.‬
‫היי, את מכירה מקום בסביבה שנקרא ת'ורנפילד?‬
‫זו ככל הנראה חוות פרחים.‬
‫את בסדר?‬
‫כן. למה שלא אהיה?‬
‫היא לא פתוחה לציבור.‬
‫האמת שאני מכירה קצת את ג'ון הארט.‬
‫נפגשנו בבית החולים כשנכדתה הייתה שם לפני כמה זמן.‬
‫- אליס? - אליס, כן. את מכירה אותה?‬
‫אולי עדיף להתקשר קודם.‬
‫אוגי.‬
‫בית החולים רויאל ג'ורג'‬
‫אין בעיה. נשלח את הפרחים מחר. תודה שהתקשרת.‬
‫היי, כל עוד את כאן, חסר כסף בחשבון העסקי שלנו.‬
‫- עשרת אלפים. - כן, זו אני.‬
‫שכרתי עורך דין למקרה שנצטרך בשביל אליס.‬
‫תודה.‬
‫אל תלכי לישון מאוחר.‬
‫אני חושבת שיש לנו אורחת.‬
‫אלוהים.‬
‫מה את רוצה, סאלי?‬
‫חשבתי שמאחר שאי אפשר לתקשר איתך באופן רגיל, אני...‬
‫- אני רק מנסה... באתי... - הארי.‬
‫מה את מחפשת כאן?‬
‫- אני רוצה לראות את אליס. - אין מצב.‬
‫למה? אני רק רוצה לראות שהיא בסדר.‬
‫יום ההולדת שלה חל בקרוב. הבאתי לה מתנה.‬
‫את צריכה לעזוב.‬
‫היא בכלל מדברת?‬
‫זו טראומה.‬
‫- היא איבדה את כל משפחתה. - לא, היא לא.‬
‫מה צריך לקרות כדי שתרפי מזה?‬
‫אני לא רוצה כלום.‬
‫אני רק רוצה מה שטוב בשבילה, ולא אעזוב עד שאדבר איתה.‬
‫מה את רואה?‬
‫פרחים.‬
‫נשים. רק נשים.‬
‫ת'ורנפילד היא חוות פרחים,‬
‫אבל היא גם מקום מבטחים לנשים, שיוכלו לבוא ולהירפא.‬
‫זה מקלט.‬
‫וכל החטטנות שלך עם המשטרה ועורכי הדין מעמידה את כל זה בסכנה.‬
‫כל אישה כאן.‬
‫המקום שבו פורחים פרחי הבר‬
‫אנחנו אוהבות את אליס. אנחנו מטפלות בה.‬
‫זה מה שאנו עושות כאן.‬
‫את באמת רוצה לסכן את כל זה ואת אליס למען צרכייך?‬
‫שתינו רשומות בצוואה. אגנס בטחה בי.‬
‫אני מכבדת את מה שאת עושה, אבל את באמת חושבת שמקלט‬
‫המלא באנשים פגועים שחוו טראומה הוא המקום הכי טוב בשבילה?‬
‫אולי כדאי שנשאל את אליס מה היא רוצה.‬
‫לא את, לא אני, אליס.‬
‫אליס.‬
‫היי.‬
‫אני שמחה לראות אותך.‬
‫זה בסדר. סבתא שלך ואני רצינו לדבר איתך.‬
‫הכול בסדר. רצינו רק לוודא שאת מרגישה טוב כאן.‬
‫זה בסדר.‬
‫לא התכוונתי להפחיד אותך.‬
‫רדפתי אחר דבר שאינו אמיתי.‬
‫ג'מה. אליס.‬
‫והרסתי הכול.‬
‫ג'ון.‬
‫אני לא רוצה לאבד אותך.‬
‫אליס.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫אמרה משהו לגבי ג'ושי ואביו... הנה היא.‬
‫יום הולדת שמח, אליס.‬
‫יום הולדת שמח, מתוקה.‬
‫הנה.‬
‫יום הולדת שמח, אליס.‬
‫מה קרה?‬
‫דינה החליטה שהיא וג'ושי צריכים לחזור הביתה.‬
‫אנחנו לא יכולות להאשים אותה. היא חושבת שג'ושי צריך את אבא שלו.‬
‫אליס.‬
‫אימא.‬
‫אני כל כך מצטערת, אליס.‬
‫עכשיו אני כאן.‬
‫הלו?‬
‫רק רגע.‬
‫ג'ון, מישהו מתקשר מבית החולים. הוא אומר שזה דחוף.‬
‫לעזאזל. דינה.‬
‫ג'ון הארט.‬
‫חכה רגע.‬
‫זה לא קשור לדינה. זה הרופא של אליס.‬
‫יופי.‬
‫- מצטערת. - זה בסדר.‬
‫כמו שהבטחתי, רציתי רק לעדכן אותך לגבי הניתוח של הנכד שלך.‬
‫הניתוח עבר מצוין. הוא נושם בכוחות עצמו.‬
‫כל הסימנים החיוניים חזקים.‬
‫הוא עדיין לא החלים לגמרי,‬
‫אבל הגיע הזמן שהוא ילך הביתה.‬
‫אני מבינה.‬
‫מה שהוא צריך עכשיו זה להיות עם המשפחה.‬
‫אנחנו יכולים ליצור קשר עם בית החולים המקומי לגבי המשך הטיפול.‬
‫אני אדאג לסידורים. תודה.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫טוב.‬
‫זה קצת מגעיל, אבל מבוגרים אוהבים את זה.‬
‫בת הים הקטנה‬
‫זה על נערה מהים שמאבדת את הקול שלה.‬
‫תודה.‬
‫יצאו לך מילים מהפה.‬
‫תגידי משהו אחר.‬
‫משהו אחר.‬
‫תביעי משאלה, מתוקה.‬
‫- כיפאק... - היי!‬
‫- תודה. - אליס, דיברת.‬
‫- נכון. - יש לך קול. איזה קול.‬
‫- תאמרי את שמי. - בו.‬
‫נכון.‬
‫- כל הכבוד. - תאמרי את שמי בבקשה. סטלה.‬
‫- סטלה. - יש. כל הכבוד.‬
‫- אלוהים. זה נפלא. - שלום.‬
‫- אפשר לאכול עוגה? - כן.‬
‫אני מצטערת.‬
‫על הכול.‬
‫אני יודע.‬
‫אני יודע שאת מצטערת.‬
‫חשבתי לעצמי.‬
‫אני מתגעגע לג'ם.‬
‫אבל אני גם מתגעגע להיות אבא.‬
‫להיות משפחה.‬
‫לא מאוחר מדי בשבילנו.‬
‫מספיק עם השקרים.‬
‫רק כך זה יעבוד.‬
‫מספיק עם השקרים.‬
‫אמרת שהם היו מאוהבים, שהם היו מאושרים כאן.‬
‫נכון.‬
‫אביך תכנן תוכניות לעתידם בת'ורנפילד.‬
‫ונאלצתי להזכיר לו שהחווה יכולה לעבור רק לנשים במשפחה.‬
‫וזה לא מצא חן בעיניו. התווכחנו.‬
‫והוא לקח את אימך ועזב.‬
‫למה הוא התנהג כך?‬
‫אני לא יודעת. כילד, הוא יכול היה להיות רגיש וטוב לב,‬
‫והוא יצר דברים מדהימים בעזרת ידיו,‬
‫אבל היה בו איזשהו פגם שהתחלתי לראות.‬
‫- אולי הוא ירש אותו מאביו. - הברון השודד? אבל אהבת אותו.‬
‫אם ידעת שיש בו פגם, למה לא ניסית למצוא אותנו?‬
‫ניסיתי, פעמים רבות.‬
‫אבל הם פשוט נעלמו באותו יום.‬
‫ולאחר מכן שמענו מהם רק פעם אחת. כשנולדת.‬
‫הוא שלח לנו פסל מגולף שלך כתינוקת‬
‫עם שמך חרוט עליו.‬
‫ידעת שהוא הכאיב לנו?‬
‫לא. והעובדה שלא הצלתי אותך‬
‫היא משהו שעליו אתחרט כל חיי.‬
‫אני חושבת שאוגי עדיין נמצא בחוץ.‬
‫קדימה. בואי נלך למצוא אותו.‬
‫קדימה.‬
‫יהיה מספיק זמן לספר לה את השאר.‬
‫מאוחר יותר.‬
‫אף אחד לא מבין אותנו. את יודעת, נכון?‬
‫את ואני, אנחנו מחוברים.‬
‫אגנס‬
‫עכשיו השם שלי. האם תגלף אותו בעץ בשבילי, אוגי?‬
‫את סמל ג'ון מורגן, בבקשה.‬
‫כן, זה דחוף.‬
‫אליס‬
‫תרגום כתוביות: מיכל כהן‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬