‎ZIUA 0
‎Stați acasă două săptămâni ‎și salvați vieți!
‎De mult n-am mai stat atâta împreună!
‎- Două săptămâni la țară! ‎- Da!
‎- Stăm în carantină! ‎- Stăm în carantină!
‎- Stăm... ‎- Stăm...
‎- ‎Stăm în car...‎ Cântă! ‎- Nu cred că înțelegeți.
‎E un iad la spital. Mor oameni.
‎Au fost confirmate 17% dintre cazuri.
‎- Charlotte, te panichezi? ‎- Nu!
‎Matt, ai avion din Berlin?
‎Da, ajung în cinci ore.
‎Și dacă durează o lună,
‎nu facem sex unii cu alții.
‎Plus că e periculos.
‎De fapt, se transmite prin salivă.
‎- Deci cred că merge pe la spate. ‎- Minunat!
‎Trebuie să plecați ‎înainte de prânz, mâine.
‎L-ați auzit pe Macron?
‎Apoi, nu veți mai avea voie să veniți.
‎Cui îi mulțumim?
‎Bunicii tale că ne lasă să stăm acolo.
‎Mi-a zis să mă simt ca acasă.
‎Buni Prozac e pe moarte?
‎Nu!
‎Chiar ar trebui s-o suni să-i mulțumești.
‎Ah, da.
‎E singură la azil.
‎- Ai adresa? Chem un Uber. ‎- E în e-mail!
‎Cum să nu citești o listă în Excel?
‎Stația de tren e Pădurea Funduri.
‎Funduri? Cum se scrie?
‎„Funduri”, adică funduri. F-U-N-D-U-R-I.
‎Ca un fund de tocat.
‎Cum aveau pe vremuri.
‎Bun, deci ne dăm la Funduri. Am înțeles.
‎- Bună! ‎- Cu plăcere.
‎Auzi, Emilie, probabil o să lucrez...
‎Am semnal în Funduri sau nu?
‎Incredibil! Bine, ne vedem mâine!
‎Totul e gata. Casa e impecabilă.
‎Vom face carantina în paradis.
‎- Pe mâine! ‎- Da!
‎Pe mâine!
‎Namaste, Milou.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎ZIUA 1
‎Furculițele invers! ‎În sus sunt prea agresive.
‎Oricum, eu plec.
‎Ce? Unde pleci? N-am terminat.
‎- La spital. ‎- Dar abia te-ai întors.
‎Nu cred că înțelegi. ‎Suntem în stare de urgență.
‎Și eu. Vor ajunge într-o oră.
‎Nu pot sta aici singură. ‎Sus n-avem vecini.
‎Nici jos.
‎Bunica ta a stat singură aici toată viața ‎și n-a pățit nimic.
‎Normal, e înfricoșătoare.
‎Bine, am plecat.
‎Ceilalți vor ajunge curând, OK?
‎Și nu uita să-ți suni bunica! Promiți?
‎Da.
‎„Ambuteiaje și stații aglomerate...” ‎„Invadatorii...”
‎Sunt linșați pe Twitter
‎parizienii care pleacă în vacanță.
‎Serios, nu crezi ‎că ar trebui să rămânem aici?
‎Și... să ajutăm?
‎Am putea face tort pentru infirmieri.
‎„Stați acasă, salvați vieți...”
‎- „Faceți tort...” ‎- Da...
‎Dar dacă nu mergem, Milou o să ne omoare.
‎Cred că o să-i treacă.
‎Dar...
‎- Știu de ce-ți faci griji. ‎- Da?
‎Tu și cu mine...
‎Închiși doar noi doi, aici...
‎minim două săptămâni.
‎Da, cam...
‎cel puțin sau chiar...
‎mult, mult...
‎mai mult timp.
‎- Dar ce infern! ‎- Chiar așa.
‎Un infern!
‎Infern.
‎- Un infern... ‎- Un infern absolut...
‎SCUZE, RĂMÂNEM ACASĂ...
‎FACEM TORT PENTRU INFIRMIERI. ‎PUPICI!
‎Niciun polițist, nimic.
‎Am luat trenul. Uberul era prea scump.
‎Deci carantina nu te-a făcut mai generos.
‎Stai! Am un ‎match‎.
‎La 25 de kilometri.
‎Căcat! Cea mai apropiată fată ‎e la 25.000 de metri...
‎Ce viață de căcat!
‎N-am mai fost așa de departe de un fund.
‎Deși sunt în Funduri de Nicăieri.
‎- Amuzant, nu? ‎- Tu te gândești și la ceilalți?
‎Mi s-a anulat zborul...
‎sunt blocat într-un hotel hipsteresc,
‎lângă aeroport.
‎Dacă vezi tavanul, înțelegi.
‎Măcar ai 4G în Berlin.
‎Eu am EDGE. Nu știam că mai există.
‎Serios, Matt, ‎zici că am ‎piñata ‎în loc de coaie.
‎N-o să rezolvi nimic la țară.
‎Cum primesc o felație de la un metru?
‎E sigur că dacă stai în Paris
‎ai mai multe șanse să ai parte de acțiune.
‎Fir-ar! Ai dreptate!
‎SCUZE, NU M-AM TREZIT LA TIMP. ‎NE AUZIM!
‎„Suntem în război”, a zis Emmanuel Macron ‎de șase ori aseară,
‎astfel, carantina totală ‎va intra în vigoare
‎începând de marți, 17 martie, la prânz.
‎După aceea veți avea nevoie ‎de un formular pentru a ieși,
‎cu o amendă de 135 de euro ‎pentru orice încălcare.
‎S-au înregistrat 1.097 de cazuri ‎și 27 de decese în 24 de ore,
‎aducând bilanțul oficial ‎la 175 de morți și 7.730 de cazuri.
‎Situația e cu atât mai îngrijorătoare,
‎cu cât, potrivit două universități,
‎noul coronavirus, COVID-19,
‎poate supraviețui până la trei ore ‎în aer, sub formă de particule,
‎ceea ce ar explica parțial ‎propagarea rapidă a virusului.
‎PREA MULTE DE REZOLVAT LA MUNCĂ... ‎VIN MAI TÂRZIU. ȘI NU MI-E FRICĂ.
‎ZBOR ANULAT... CĂCAT! ‎ÎNCERC SĂ GĂSESC ALTUL MÂINE.
‎TERAPIA INTENSIVĂ E UN IAD. ‎RĂMÂN LA NOAPTE.
‎Și ăștia-s toți.
‎Noroc, toată lumea!
‎Ce fac acum? Ce fac?
‎Bună... tuturor!
‎Deci...
‎De ceva vreme, ‎vreau să fac tutoriale de decorațiuni.
‎Și iată că fac, până la urmă!
‎Cu...
‎Crea-Cara. Exact!
‎Un tutorial ‎pentru creativii aflați în carantină.
‎- Să începem... ‎- Crea-Cara? Serios?
‎Cu o minunată...
‎decorațiune pentru masă...
‎ELSA: Ești beată? Supărată?
‎Vedeți ce zic? Șic și mereu la modă.
‎Flori sălbatice, ‎un pic à la Clara Luciani...
‎Genul ăla.
‎Și acum,
‎aștept invitații.
‎Dar...
‎Poate că nu vor veni niciodată.
‎Poate.
‎Poate că mă vor lăsa să mor aici. ‎Singură cuc!
‎Cu animalele sălbatice, ‎în noroi, în balegă...
‎Urăsc zona rurală!
‎Ce-a fost asta?
‎Un animal?
‎Păi, da.
‎- Ei... ‎- Bună!
‎- Deci? ‎- Salut!
‎Salvezi lumea cu torturile tale?
‎Nu.
‎Scuze, dar sunt în plin tutorial.
‎Sunt în direct.
‎Ei na! Doar noi două ne uităm.
‎Da, abia am început.
‎Kim Kardashian n-a reușit din prima.
‎Sunt oameni afară, nu pot să cred!
‎- Carantină! ‎- Vă zic eu...
‎Lumii o să-i placă.
‎Și stilul meu, și nefericirea mea cronică.
‎- Ce ai zis? ‎- Pentru că asta e Franța.
‎Parcă erai copleșită la muncă?
‎Ești așa de egoistă, jur!
‎Flota mea de Pinkars e imobilizată.
‎Flota ta de Pinkars?
‎Hârbul pe care ți l-a dat maică-mea?
‎Nu. Cele 23 de șoferițe.
‎Am vorbit cu Elsa. ‎Vrem să fim ca pescărușul.
‎- Ca pescărușul? ‎- Da, ăla din Pierre Rabhi.
‎Mitul amerindian ‎despre incendiul de pădure.
‎Deci, toate animalele privesc ‎și nu fac nimic.
‎Dar un mic colibri...
‎se agită de unul singur...
‎să aducă apă
‎și s-o verse pe foc.
‎Apoi, un tatu vine și-i spune...
‎Stai, un tatu nu arată ‎ca un pangolin mai ciudat?
‎Colibriul nu e pescăruș.
‎Acum ești ‎influencer ‎și ornitorinc?
‎Ornitolog, Charlotte!
‎Ornitorincul e ca o marmotă ‎cu cioc de rață.
‎Deci, tatuul îi spune colibriului
‎că, practic, ce face el e inutil.
‎Și colibriul ce zice?
‎„Știu.
‎Dar fac ce pot.”
‎- Frumos, nu? ‎- Exact! Și noi facem ce putem.
‎Iar Milou face ce poate, ‎aducând Covid în satul bunicii.
‎Hei! Ia vezi!
‎Eu am grijă de copil 24 din 24,
‎iar soțul lucrează la spital.
‎Deci clar sunt un colibri.
‎Așa că...
‎ați decis să stați ‎în carantină fără mine.
‎Mă întorc la urmăritorii mei.
‎Și ‎hasta la vista,‎ panaramelor!
‎- Și a ieșit? ‎- Ce pacoste!
‎- Înțeleg. Și mie mi-e frică. ‎- Mie nu-mi e.
‎Nu mi-e frică pentru mine, ‎ci pentru vulnerabili, pentru săraci...
‎Mi-e rău pentru Pământ.
‎Mi-e mai rău din cauza aerului. ‎Acolo e virusul.
‎Nu mai respirăm?
‎Virusul e strigătul de ajutor al planetei.
‎Nu-l auzi?
‎Toți egoiștii care-și fac stocuri ‎de hârtie igienică, de făină...
‎Știai că virusul stă pe carton 24 de ore?
‎Și pe plastic.
‎Pe plastic, două sau trei zile.
‎Ieri, Julio a venit cu niște sushi.
‎Toate cutiile alea, era...
‎- Păi și carantina? ‎- Da, trebuie să fie...
‎O greșeală, da. Stai!
‎Da, dle?
‎- Amazon, doamnă. ‎- Cred că e o greșeală.
‎Ei bine... e o greșeală.
‎Stai, Charlotte!
‎Doar nu primești livrări?
‎- Nu e de la Amazon, nu? ‎- Da, de la Amazon.
‎Chacha, livrările poluează ‎cel mai rău cu CO2!
‎Charlotte...
‎Ce-i cu hârtia igienică? Pentru tine?
‎ZIUA TREI
‎Da!
‎- E acum? ‎- Da, e. Hai!
‎Mulțumim!
‎- Julio? ‎- Da.
‎Mulțumim!
‎Minunat!
‎Bravo!
‎De ce nu aplaudă afurisiții ăia?
‎Ce cartier burghez!
‎Haide!
‎Bravo!
‎Felicitări infirmierilor! ‎Fac o treabă grozavă.
‎Eu sunt Maxime, tu?
‎Ce muzică-ți place?
‎Gura, tâmpitule!
‎Aruncați niște gheață pe perversul ăla!
‎Ei, hai!
‎Făceam un pandișpan. ‎Am unt pe mâini.
‎- Vă plac prăjiturile? ‎- Cretinule!
‎Hei, Maxou!
‎Putem urca?
‎Baia noastră e un șantier.
‎O foloseam pe a lui Julio ‎când erau plecați,
‎dar s-au întors.
‎- Fac sex tot timpul. ‎- Da?
‎Da, și cum tu nu prea ai șanse...
‎Acum, că pomenești...
‎Am găsit ceva ‎și n-aș vrea să mă încurcați.
‎- Carantină! ‎- Și e și carantină.
‎Stați acasă, salvați vieți... ‎Să fim buni cetățeni! Scuze!
‎- Deci nu se poate. ‎- Stai, Maxou!
‎- Ce e? ‎- Ai două perechi de colanți?
‎Pentru declarație, ‎să ne prefacem că alergăm.
‎Înțelegi?
‎Tu nu ai părinți?
‎Ce? Nici asta nu se poate.
‎Scuze!
‎Ciao!
‎- Ce-i asta? ‎- Ai câștigat! Hai la ai mei!
‎ZIUA 10
‎- De ce e bluza mea în cutie? ‎- Dăm totul de pomană.
‎- Ce, și echipamentul meu? ‎- Și ăla.
‎- Ce? ‎- Pentru spitalul din Lille.
‎Computerul tău e valoros, ‎trebuie să strângem fonduri. Hai!
‎Fir-ar, Elsa, stai...
‎Julio, ascultă! Nimic nu va mai fi la fel.
‎Ai înțeles? Sunt delfini în Veneția.
‎Aia era o făcătură.
‎Ce dacă? Simbolul contează.
‎Să oprim încălzirea globală! ‎Să renunțăm la fleacuri!
‎Evadăm prin consum ‎și consumăm ca să evadăm...
‎Ce am făcut de la începutul carantinei?
‎- Păi... ‎- Exact!
‎E burghez, egoist, penibil. Fals...
‎Ne gândim la noi, la orgasme...
‎Încercăm să nu ne îndopăm, ‎ne uităm la filme vechi...
‎Am făcut două torturi praf...
‎- Bine, știi ce? ‎- Da?
‎- Hai să ne surprindem! ‎- Bine.
‎O să... ‎ne analizăm și ne schimbăm obiceiurile.
‎Și o să ne simțim bine, fără vină.
‎- Desigur. ‎- Cadou!
‎- Stai! Ce-i ăsta? ‎- Un flaut.
‎Nu ți-aș lua muzica.
‎Drăguț, dar eu fac muzică electronică.
‎Nu, făceai. Acum cânți la morcov.
‎Îți arăt cum funcționează. ‎E foarte bine făcut.
‎Uite! Pui mâna...
‎Mai devreme mergea.
‎Apropo, am auzit ‎că poți să faci tobe din dovleci.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- Păi... ‎- Îți cumpăr.
‎Dar încă nu sunt în sezon...
‎- O să țin minte. ‎- Bun!
‎- Apoi e rândul tău. ‎- Să ce?
‎Să ne reinventezi.
‎- Da? ‎- Da.
‎Da, normal.
‎O să mă gândesc cât fac duș.
‎Bine. Ia-ți morcovul!
‎- Mai putem face duș? ‎- Cu maximum doi litri.
‎- Doi litri? ‎- Da.
‎Suficient să te speli la puțulică.
‎E mare, dar nu chiar așa...
‎- Înțelegi? ‎- Da.
‎Stai să-ți zic de toaletele uscate!
‎Creierul meu știe că nu sunt în pericol.
‎Dar mă simt vinovată ‎că nu mă pot gândi la cei în pericol real.
‎Ce ar trebui să facem? Serios, ce facem?
‎Ca medic, ce le spui pacienților...
‎Ești medic, apropo?
‎Așa.
‎Nu mai face atâta zgomot! Mă distragi.
‎Și cum reacționează pacienții tăi?
‎Shish-Kebab, ești cel mai slab terapeut!
‎Bine.
‎MASCUL ALFA
‎Ăsta era dormitorul tău?
‎Te-am avertizat.
‎Cred că le-a fost greu alor tăi ‎când au aflat că ești...
‎Nu se poate! N-au idee că ești...
‎Vezi tu, acolo...
‎Acolo era un poster cu Steffi Graf.
‎Roland Garros 1996.
‎„Micuței Chantal îi place mult tenisul.”
‎M-au înscris la dansuri.
‎- Și apoi? ‎- M-am îngrășat 20 kg.
‎Nu mă mai încăpeau bentițele.
‎Erai un pic durdulie?
‎Da. Și invizibilă.
‎Începusem să cânt la contrabas... ‎Aveam un aer de grăsuță la contrabas.
‎Nu știu că te-ai căsătorit?
‎Știi, distanțarea socială ‎ne curge prin vene.
‎Virusul ăsta e doar încă un motiv ‎să nu ne vedem.
‎Vom sta liniștiți în camera asta, ‎până se termină.
‎Bine?
‎Bine.
‎Vezi pe unde calci!
‎Bună, îngerul meu.
‎Scuze, sunt iar de gardă la noapte.
‎Am văzut tutorialul. Erai frumoasă. ‎Dar ai putea fi mai pozitivă, nu?
‎Fii atent la animale când calci!
‎Ai grijă!
‎Și nu uita s-o suni pe buni Prozac!
‎Nu uit.
‎Căcat!
‎Căcat, m-am săturat!
‎M-am săturat de carantina asta ‎în satul ăsta de căcat!
‎Fir-ar...
‎Vai, o căpșună coaptă!
‎Eddy, uite! O căpșună coaptă!
‎O vrei?
‎Nu?
‎ZIUA 15
‎Mă gândeam... la un program de susținere
‎pentru permaculturi.
‎Perm... cur...
‎Ce?
‎- Cur... ‎- Piotr, mă auzi?
‎Piotr, mă auzi?
‎Nu! Acum lucrez.
‎Nu acum! A zis cuvântul zilei.
‎Da. Scuze, Piotr. Urmează surpriza mea.
‎Pe mai târziu! O să mă gândesc.
‎Ce cuvânt se termină în „cur”?
‎- Nu știu, „ciucur”? Hai! ‎- Stai, dar, Julio...
‎Bine ai venit la bordul zborului PC306, ‎către Rio de Janeiro.
‎Dră Payette...
‎Ai refolosit! Îmi place!
‎Ce arătos ești!
‎Julio, însoțitorul dv. de zbor, ‎vă va spune procedura,
‎în caz de infecție la bord.
‎Dezinfectant de mâini.
‎Bine!
‎Dacă domnișoara are amabilitatea...
‎Bilete adevărate?
‎Paris-Rio. În aprilie 2021, după vaccin.
‎O să vedem țestoase depunând ouă ‎și delfini adevărați.
‎Julio, nu!
‎Domnișoara ar dori în altă parte?
‎Nu înțelegi.
‎Avion, tren... s-a terminat. ‎Cel puțin, pentru mine.
‎Credeam că o să-ți placă.
‎Pământul nu poate fi dat ‎la schimb sau returnat, Julio.
‎Așa era...
‎Lumea înainte? OK.
‎Serios, îți imaginezi ‎că am fi acum pe plajă,
‎bând suc de cocos?
‎Cu paiul? Cu paiul, Julio!
‎Ai căutat pe Google „pai-nas-țestoasă”?
‎Nu, normal că nu.
‎Serios, Julio, ‎în categoria „OK, boomer”...
‎e bomboana de pe colivă.
‎Pur și simplu nu pot.
‎Trebuie să plec.
‎La bucătărie.
‎Da, bine...
‎Chiar am dormit sub boașele lui Iisus.
‎Bună dimineața!
‎Mulțumim.
‎„Castitatea înainte de căsătorie ‎garantează puritatea.”
‎Mamă!
‎ZIUA 25
‎Bun. Ne concentrăm pe pozitiv.
‎Avem nevoie în acest moment. Hai!
‎Un tutorial pozitiv.
‎Salut, ‎plăcințelele mele dulci și carantinate!
‎M-am întors cu Crea-Cara.
‎Exact, tutoriale ‎pentru creativi în carantină,
‎dar veseli. Exact!
‎Pozitivitate în toate, ‎mai ales pe vremuri grele.
‎Ce vom face azi?
‎Vom picta niște ouă.
‎Atenție! Vopsea organică și lavabilă.
‎Ești gata, Eddy?
‎Ești gata?
‎Te distrezi, nu? ‎Spune-i mamei că te distrezi!
‎Distrează-te, hai!
‎El e gata, eu sunt gata.
‎Să-i dăm drumul! Luați pensulele!
‎Desfă pulpele!
‎- Strânge fundul! ‎- OK.
‎- Deschide brațele! ‎- ‎Squat!
‎Grozav! Fii atentă!
‎Lasă-te dusă de val!
‎Intră aer.
‎- Hai, nu renunța! ‎- Închidem!
‎Da.
‎Ce?
‎Mă vezi?
‎E bine.
‎Trebuie să pictezi oul, nu paharul.
‎Ce-i asta?
‎Vai, doi carantinați ni s-au alăturat!
‎Bine ați venit! Bine ai venit, ‎Vulpiță Bătrână!
‎VULPIȚABĂTRÂNĂ: E buni.
‎OK. Și „MaxlaMax”.
‎Sper că profită la maximum ‎de creativitatea lui.
‎Toți avem un artist lăuntric. Chiar așa!
‎Trebuie doar să-l ascultăm.
‎Să-l recunoaștem
‎și să-l lăsăm să se exprime liber.
‎Găsiți niște culori! ‎Deschideți ochii și dați-mă pe spate!
‎Vreau roz, vreau bleu...
‎Roman n-a răspuns.
‎Charlotte n-a răspuns.
‎Elsa n-a răspuns.
‎O să încerc iar la Julio.
‎„Ce faci, Matt? Când...
‎Când o să fii repatriat?”
‎Vreau roșu, toate culorile.
‎Nu, Eddy? Eddy a ales bleu.
‎Deci? Ce a ales Max?
‎Roșu? Galben?
‎Toată lumea, cu dăruire!
‎Direct în gaură!
‎Să pictăm bucurie, veselie! Nu e minunat?
‎Aici erai!
‎Deja?
‎Salut. Aici e căsuța vocală...
‎Nu răspunde.
‎„Putem să te ajutăm?”
‎Carantina asta...
‎Iată!
‎E o călătorie vizuală, nu?
‎Hai, dați un ‎like!
‎Trimiteți-mi inimioare! ‎Sunteți peste zece!
‎Mulțumesc!
‎Și cine s-a întors de la spital ‎la timp pentru surpriza lui?
‎Dragul meu infirmier!
‎E... încântat.
‎Bun. Pupici, mielușeii mei!
‎Pe curând pentru noi minuni!
‎Antoine?
‎- Antoine! ‎- Da?
‎Știu că lucrezi din greu,
‎dar nu poți apărea în direct ‎cu privirea aia.
‎Încerc să luminez un pic ‎viețile oamenilor. Vezi?
‎Bine.
‎- Scuze! ‎- Mersi!
‎- Antoine! Doamne! ‎- Da?
‎Uite ce de mesaje!
‎Ești un geniu, iubire. Uite!
‎Vezi? Uită-te la mesaje!
‎Bine.
‎În 2020, soția de îngrijitor ‎e noua soție de fotbalist.
‎Nu suntem plătiți la fel
‎și ei nu fac naveta o oră zilnic.
‎Da.
‎Și soțiile lor au...
‎Ce?
‎- Ce? ‎- Nimic.
‎Nimic!
‎Vezi? Vezi, Eddy, câte mesaje am primit?
‎Vezi? Asta e o veste bună.
‎Da... Aceeași privire.
‎Sigur, chiar e o prioritate.
‎Măcar eu mă respect.
‎- Ce e aia? ‎- Menstruația mea.
‎- Ferească... ‎- Ai ceva de zis?
‎Lumea ne-a făcut să uităm ‎de puterea noastră feminină.
‎- Elsa! ‎- Cel puțin, eu salvez ficuși.
‎Compostul și deodorantul fără efect ‎au fost OK la început.
‎Dar serios, trebuie să fii...
‎dezgustătoare, să te caci pe rumeguș ‎și să plantezi tampoane?
‎Da, pardon... „să-ți golești cupa”.
‎- Dezgustătoare? ‎- Da.
‎Nu-ți ajung doi litri să-ți speli părul.
‎Tu te auzi?
‎Ești un moș!
‎Sunt în carantină cu un tătic reacționar.
‎Iar eu cu o tipă care se sălbăticește.
‎Reacționar și șovin!
‎Vai! Tipul ăsta vine direct din anii '50!
‎Și unde se duce Jean Gabin?
‎- Să polueze. ‎- Da, du-te să iei Covid!
‎Și nu mă poți părăsi, ‎pentru că trebuie să te întorci.
‎E carantină.
‎ZIUA 30
‎Pardon!
‎Așa! Perfect!
‎OK.
‎Bună tuturor!
‎Mai mult de 2.000 dintre voi ați întrebat ‎ce mai face scumpul meu îngrijitor.
‎Iată-l! Războinicul se odihnește.
‎Uitați-vă la el!
‎Așa de epuizat, ‎că nici nu și-a scos hainele de muncă.
‎Bietul de el!
‎Susțineți lucrătorii din spitale!
‎Ce dracu' faci?
‎Mai ales pe el. Infirmierul meu.
‎Ce înseamnă asta?
‎Vai, e obosit!
‎Ce le spui ‎urmăritorilor noștri carantinați?
‎- Ce? La naiba, Milou... ‎- Zi ceva!
‎- Ce vrei? ‎- Sunt în direct!
‎Hai, zi-le!
‎Să trimită în continuare mesaje ‎pe „EmilieChataigne”.
‎Ca să-ți încălzească inima ‎și să te binedispună.
‎Se bazează pe voi.
‎Pe curând, ursuleților!
‎Mai lași și tu Instagramul?
‎Termină! Lumea ne scrie. ‎Poate ne trimit cadouri.
‎- Minunat. ‎- Da.
‎Ce-i asta?
‎Poate e un fan.
‎Să nu zici nimic! Nimic!
‎Alo?
‎Da, eu sunt.
‎Cine i l-a dat? Antoine!
‎Bine, scuze. Vă sun eu.
‎Au sunat de la azil, e bunica.
‎Stai liniștit, nu a murit!
‎Dar a luat Covid.
‎Și n-am sunat-o.
‎Nici măcar n-am energia ‎să fiu supărat pe tine.
‎Pentru asta și... pentru restul.
‎Charlotte a dat vreun semn?
‎Nu răspunde. Îmi fac griji.
‎Nu. Dar pot să-ți spun ‎că nu-i pasă de nimeni.
‎Sigur, că ție îți pasă!
‎Cu urmăritorii tăi carantinați.
‎- Ce? ‎- N-o să te schimbi niciodată.
‎Da?
‎Da, dle?
‎Lăsați-l pe prag!
‎O să găsiți doi euro sub preș. Mulțumesc!
‎Cha, eu sunt.
‎- Antoine? ‎- Da.
‎Liniște deplină de trei zile.
‎Nu ești bine deloc, nu?
‎Nici nu pot deschide ușa.
‎Sunt speriată.
‎Sunt speriată!
‎Și toți sunt ocupați și...
‎Fiecare face ceva.
‎Elsa ajută mediul în felul ei.
‎Gătește chiar și torturi!
‎Iar eu nu pot nici măcar ‎să fac gimnastică pe net.
‎Sunt închisă aici, îngrozită...
‎de virusul ăsta nenorocit, ‎înainte să-l iau.
‎Sunt aici...
‎neputincioasă.
‎Ca un căcat.
‎Sunt un căcat.
‎Nu, Cha, nu ești. Niciodată n-o să fii.
‎Stai acasă, te protejezi.
‎Contează mult.
‎Știi...
‎E normal să-ți fie frică.
‎Și eu îmi ies din minți.
‎Nu cred că am fost vreodată ‎așa de speriat.
‎De obicei, e datoria mea ‎să salvez oameni, iar acum...
‎- Îmi e rușine, Cha‎. ‎- Ce tot spui?
‎Faci o treabă bună! ‎Vă aplaudăm în fiecare seară.
‎Ești puternic.
‎Cel mai puternic.
‎Fratele meu.
‎Ești un erou, eroul meu.
‎Suntem copleșiți.
‎Nu suntem destui ‎și avem prea mulți pacienți.
‎Nu avem echipamente.
‎Ducem un război goi, Cha.
‎Ieri...
‎au venit doi pacienți.
‎Probleme respiratorii.
‎Un tip, sincer...
‎de-o vârstă cu tata.
‎Cu copii, chiar și nepoți...
‎Și o tetraplegică de 30 de ani.
‎Doi pacienți...
‎și doar un ventilator disponibil.
‎A trebuit să alegem.
‎Ăsta e un erou?
‎Un tip care se sperie ‎jucându-se cu viețile oamenilor?
‎Scuze, surioară, dar...
‎Nu fac față.
‎Ce?
‎Antoine, vorbește cu mine! Sunt aici.
‎Am obosit.
‎- Te sun. Trebuie să mă întorc. ‎- Antoine?
‎Antoine!
‎Antoine?
‎ZIUA 35
‎MI-AR FI PLĂCUT SĂ FAC UN COPIL CU TINE ‎ÎN CARANTINA ASTA
‎Serios?
‎Dar...
‎Un copil poluează.
‎Serios, 60 de tone ‎de dioxid de carbon pe an. E mult.
‎Mai mult decât o mașină pe benzină.
‎Nici n-ai declarație.
‎Stau la ușă, să mă calmez.
‎- Hai! ‎- OK, hai!
‎Prânzul în zece minute!
‎- Mama ta pare mișto. ‎- De după ușă, da.
‎Stai! „De după ușă”, ‎poate i-ai putea spune anumite lucruri.
‎Da, îi strecori o scrisoare.
‎„Dragă mamă...
‎Îmi place păsărica.
‎P.S. Te iubesc.”
‎Sincer, ești o pacoste.
‎Dar ai dreptate.
‎ZIUA 39
‎Îmi pare rău.
‎Carantina nu ni se potrivește.
‎Adică, cred că...
‎Nu suntem făcuți pentru rutină.
‎- Ești bine? ‎- Pleacă!
‎Așa de supărat ești?
‎Am...
‎Am febră și sunt astmatic.
‎Poate fi periculos. Nu vreau să iei și tu.
‎O să fie bine, dragule.
‎Sunt epuizat!
‎O să am grijă de tine.
‎Fetelor...
‎Am trimis pizzele ca să ne împăcăm.
‎N-am fost o prietenă bună în ultimul timp.
‎De fapt, n-am fost nimic bun.
‎Sper să înțelegeți, chiar mă simt rău.
‎Eu ce am făcut? Nimic.
‎Adică, da...
‎Tutoriale pentru mame carantinate.
‎Iar eu abia am grijă de fiul meu.
‎Și doarme de două ori pe zi.
‎Nici pe Antoine nu-l pot sprijini.
‎Și acum Julio e bolnav.
‎Am periclitat ‎iubirea noastră pentru niște idei...
‎Și n-am făcut nimic ca să schimb ceva...
‎Eram așa de obsedată să am urmăritori, ‎că i-am uitat pe cei dragi.
‎Virusul ăsta ‎ne face să ne retragem în noi.
‎Trebuie să-l învingem cumva ‎prin fapte bune!
‎Împreună.
‎Fir-ar, vă iubesc așa de mult!
‎Mi-e dor de voi!
‎- Alo? ‎- Ghici ce mănânc!
‎O sculă?
‎Nu.
‎- Ah, da, pizza! ‎- Da, pizza!
‎Mersi! Adaug-o pe Emilie!
‎Da, o adaug.
‎- Da? ‎- Gata.
‎Pizza e foarte bună.
‎Dovlecelul e ars.
‎Chiar dacă nu-l mănânc, e ars vizual.
‎- Mi-e dor de voi. ‎- De mine.
‎Treceți pe video.
‎ZIUA 45
‎- Vreți să aveți un aport? ‎- Sunt praf la torturi.
‎Voi mai găsiți făină?
‎Nu, fără torturi!
‎Ne susținem și ne protejăm reciproc
‎și vom lucra cu ce avem.
‎O să mărim viteza.
‎Mărim viteza?
‎Iubita, mi-ai dat o idee genială.
‎Infirmierilor o să le placă!
‎După colibri, cei trei pescăruși.
‎Sau trei ornitologi.
‎O să mă prefac că n-am auzit.
‎O să îngrijesc pacienți.
‎În plus, trebuie să mă revanșez ‎pentru ceva.
‎Copilul meu!
‎Vino la mama! Mi-a fost dor de tine!
‎Da, iubire, n-a trecut o zi ‎fără să mă gândesc la tine.
‎Văd că și ție ți-a fost dor.
‎La cât se termină telenovela?
‎Învingi Covidul uitându-te la TV?
‎Sună ciudat.
‎Nu, vreau s-o vizitez pe bunica.
‎NU NE LĂSA ‎@VULPIȚĂBĂTRÂNĂ!!!
‎Ai dreptate, Milou. ‎Un pic de iubire o poate ajuta.
‎VOM PLANTA MULȚI COPACI ‎ÎNAINTE SĂ PLECĂM.
‎Hashtag ‎ConducemInfirmieri. ‎Sună mișto, nu?
‎- Alo? ‎- Alo, Antoine!
‎- Ești la spital? ‎- De două zile.
‎Nu te mișca! Vin să te iau.
‎Sunt șoferul tău. Spune-le colegilor!
‎De acum încolo, ‎Pinkars transportă infirmierii.
‎Buni Prozac? Uită-te pe geam!
‎VulpițăBătrână! Uită-te pe geam!
‎Bun. Cred că se simte mai bine.
‎ZIUA 46
‎Hei, cârnatule!
‎Dacă te mai dai la nevastă-mea, vezi tu!
‎Oi fi tu mai tânăr, ‎dar tot te rup cu bătaia.
‎Am înțeles.
‎PINKARS AJUTĂ INFIRMIERII
‎GROZAVĂ IDEE. POT SĂ AJUT?
‎NU EȘTI FATĂ.
‎NU CONDUC. TE FAC VIRALĂ. ‎VOLUNTAR.
‎DE ACORD
‎Da? Bună, sunt Maxime Pauillac, ‎directorul de comunicări al Primăriei.
‎Da, exact.
‎Sun...
‎ca să vă atrag atenția ‎asupra unei inițiative interesante.
‎O tânără cu rădăcini de imigrant,
‎care oferă transport infirmierilor.
‎Da, chiar cred că e interesant.
‎ZIUA 50
‎Te simți mai bine?
‎Da. 37,6.
‎O să-ți aranjez echipamentul muzical.
‎Am o mică surpriză pentru tine.
‎E mai ușor și mai direct așa,
‎fără să împrăștii salivă.
‎Mai devreme, mă gândeam la duș...
‎Da, fac duș din nou.
‎Și am uitat să-ți spun câte ceva.
‎Mai întâi, trebuie să te faci bine repede.
‎Fiindcă vei avea nevoie de forță.
‎Pentru că încă o să te mai enervez ‎cu compostul și rețeaua locală.
‎Și al doilea lucru e...
‎Tu ești ecosistemul meu, Julio.
‎Fără tine, nici eu nu respir.
‎Nu există o planetă B. Nici iubit B.
‎Tu sau nimic.
‎Da?
‎Și în legătură cu copilul...
‎Putem să discutăm.
‎Adică, vom vedea.
‎Te iubesc.
‎ZIUA 52
‎„Și datorită cavalerului alb,
‎întregul regat a știut în sfârșit ‎cum să-l distrugă pe Coronax,
‎monstrul invizibil.”
‎Micul dejun al campionilor.
‎- Poftim! ‎- Așa...
‎„Și cavalerul alb le-a spus
‎că, uneori, să se iubească diferit ‎înseamnă să se iubească mai bine.”
‎DRAGOSTE ȘI SEX
‎Mamă?
‎„Să se înțeleagă mai bine ‎și să se iubească și mai mult.”
‎Transportăm infirmieri. ‎Vă ducem oriunde gratuit.
‎„Mai inteligent.
‎Să se ajute mereu reciproc și să nu uite.”
‎Tânărul cavaler alb ‎e mai mult decât un supererou.
‎Dar nu i-o spunem prea des.
‎Trebuie să-i mulțumim.
‎Zi: „Mulțumesc, tati, ‎ești un tată minunat!”
‎Și spune-i că suntem mândri de el! Da.
‎Nu dă viață, dar o protejează.
‎Ca pe o comoară.
‎Și el e comoara noastră.
‎Tata!
‎Mersi!
‎A venit cavalerul alb.
‎Am un mesaj pentru tine.
‎Poftim, poți să vorbești cu nepoata ta.
‎Acum pot să plec?
‎Salut, drăguților!
‎Buni Prozac chiar a învins Covidul!
‎Și...
‎Nu-ți face griji pentru mine!
‎Vaco!
‎Îmi port și singură de grijă.
‎Covid, Covid
‎L-am luat și l-am bătut
‎Da!
‎- Vacă! ‎- Nu!
‎Nu, Eddy!
‎- E vina ta. ‎- Ce?
‎Iată-ne! Maxime a făcut bine încă o dată.
‎EROII DE ZI CU ZI ‎CHARLOTTE BEN SMIRES
‎APROAPE FIERBINTE PE COPERTĂ. ‎CE SPUNEM?
‎EȘTI UN STRES, DAR MULȚUMESC.
‎TWITTER A LUAT FOC! ‎CÂND SĂRBĂTORIM?
‎E CARANTINĂ.
‎Se dă la mine?
‎Ce faci, Chacha?
‎Neastâmpărato!
‎ZIUA 55
‎Julio e mai bine.
‎Iau o pauză, carantina se termină mâine. ‎O luminiță la capătul tunelului.
‎- Chiar ne-am descurcat. ‎- Absolut!
‎Doar că ne strâng un pic blugii. Nu, Elsa?
‎Cum adică, ne strâng?
‎Te îngrași în carantină.
‎Mai ales la părinți.
‎- Nu m-am îngrășat. ‎- E statistic.
‎Eu nu m-am îngrășat deloc. Așa e la țară.
‎- Matt ce face? ‎- Poate nu vrea să vorbească cu noi.
‎Putem să încetăm cu drama?
‎De ce ne mândrim? Aveți vești de la el?
‎Maxime, ai vorbit cu el?
‎Nu.
‎M-am îngrășat?
‎L-am abandonat.
‎Salut, Franța! M-ați dezamăgit ca dracu'!
‎Vai de mine...
‎Acum e costumat.
‎Nu cred ca ăla e un costum.
‎Nu arată ca americanul ăla megaloman,
‎care omoară tigri, dar îi iubește?
‎- Nu? ‎- Chiar așa.
‎Ce șuvițe mișto ai!
‎Joe Exotic mă dezgustă.
‎Serialul de pe Netflix.
‎V-am zis, l-am lăsat singur ‎și l-am pierdut.
‎Hei, ce mai faci, Franța?
‎Nu mai vorbește franceza?
‎Vorbești? Înțelegi?
‎Taci! Matt, ne pare rău.
‎Charlotte e pe mut!
‎Scuze, Matt, ‎n-am vrut să te abandonăm.
‎Carantina ne-a înnebunit pe toți, nu?
‎Pe unii mai tare, se pare.
‎Mă mai ții minte? Da.
‎Serios, știți ce?
‎Puteți să vă duceți dracului!
‎Ai ieșit din pielea personajului.
‎Îmi era dor până și să mă enervați.
‎E o debandadă afară...
‎Dacă lăsăm virusul să ne izoleze, ‎a câștigat.
‎Deja trebuie să zâmbim cu ochii, ‎să ne salutăm cu coatele...
‎Nu ne mai putem atinge, săruta...
‎Nu putem face nimic.
‎Dacă sunt supărat, ce-mi rămâne?
‎Frica.
‎Da, pentru voi, ‎cetățenii în vârstă, e diferit.
‎Pardon?
‎Cine vine să mă ia mâine de la aeroport?
‎Glumești? O să fiu acolo, tovarășe.
‎Absolut! Stai, avem Pinkars!
‎Hashtag,‎ TransportăFostul.
‎Vin, dar schimbă-ți frizura!
‎Da, o să mă omori cu fizicul ăsta!
‎- Ne-a fost dor de tine! ‎- O să rămânem la ai mei.
‎Să recuperăm timpul pierdut.
‎Între cetățeni în vârstă.
‎O să discutăm despre tenis cu maică-sa.
‎Ca să încheiem carantina bine.
‎Deci, o încheiem împreună?
‎- În viața reală. ‎- Da, cu toții?
‎Sigur?
‎Dacă iar vă răzgândiți...
‎- Milou. ‎- Ce?
‎N-am discutat asta.
‎N-o să se lase niciodată.
‎Am revenit la normal.
‎Nu e greu să-ți ceri scuze.
‎Bine, fie!
‎- Mă luați mâine? ‎- Ce face Eddy?
‎Mă ia cineva de la aeroport?
‎- Ne vedem dincolo! ‎- Îmbrățișări!
‎- Pa. ‎- Îmbrățișări!
‎- Pe curând! ‎- Ciao!
‎Ciao!
‎Eddy, ce faci?
‎Pot să-l văd pe Eddy?
‎Ce mănâncă?
‎Stai așa!
‎E căcat? Ciocolată?
‎- Nu știu. ‎- Gustă!
‎Ce mănânci, Eddy?
‎- S-au prins că suntem în aceeași cameră? ‎- Nu-ți face griji!
‎Micul nostru secret m-a excitat. Pe tine?
‎Nu!
‎Nu, nu cu el!
‎Nu cu el!
‎- Ce? ‎- Max și Charlotte? Nu!
‎Băga-mi-aș!
‎Subtitrarea: Ștefania Gheorghe