"ALDRIG GLÖMS SKRIKEN SOM LJÖD NÄR BOMBERNA TRÄFFADE SKOLAN
BARNAGRÅT - FRÅN BARN I NÖD FÖNSTERLUCKORNA HÖLL UTE SOLEN"
I början av 1945 bad motståndsrörelsen britterna att bomba
Gestapos högkvarter i Shellhuset i Köpenhamn.
RAF tvekade. Motståndsmän hölls fångna på översta våningen som mänskliga sköldar.
I mars var dock Gestapo så nära att nysta upp hela motståndsrörelsen
att man beslöt sig för att anfalla.
JYLLAND, FEBRUARI 1945
Nån vill gärna prata med dig.
-De kom hem till mig. -Vad?
Mamma sa att två män besökte oss.
-Får jag stanna här? Ett litet tag? -Här?
-Några timmar? -Nej. Är du galen?
-Varför inte? -Det går inte. Gå, Svend.
De dödar mig.
Jag kan inte hjälpa dig. Förstår du det? Jag kan inte.
-Har du pratat med Petersen? -Jag hittar honom inte.
Du borde åka till Shellhuset.
-Så ses vi där senare. -Shellhuset?
Ja.
-Jag åker dit. -Bra.
Frede?
Jag var ju skyldig dig tio kronor. Hej då.
Måste du bära den hemska uniformen till bords?
Det är ju bara en vit skjorta.
Varför bor vi ihop med ett skadedjur? Va? Kan du förklara det?
Du borde skämmas.
Skäms.
Har dagen varit bra, mormor?
Det där är inte sonen du födde.
Sonen du födde finns inte här längre.
Vart tog han vägen?
Han har blivit ett hjälppolissvin. En förrädare.
-Hur fan vågar du? Kom hit! -Rör mig inte.
-Låt mig vara, ditt svin! -Vad är det med dig?
-Rör mig inte! -Ställ dig upp, för fan!
Våra nävar ska krossa dem Om de trotsar oss
Ungdom, ungdom
-Vår flagga… -Jag vet, pappa!
Vår flagga vajar framför oss
Vi marscherar in i framtiden Med våra män
Vi marscherar för Hitler Genom natten och lidandet
-Med ungdomens flagga… -Nere, och vad vill hon här nere?
Nere…
Hon ska fria till Henrik Henrik, Henrik
Hon ska fria till Henrik, Henrik
Så ta henne med glädje Glädje, glädje, så ta henne med…
Kan du passa Selma en stund?
FÖNSTER - GARDINER - BILDER
Det kom en flicka gående, gående, gående
Det kom en flicka gående, gående
Och vad vill hon här nere
Nere, nere Och vad vill hon här nere, nere?
Jo, hon ska fria till Henrik Henrik, Henrik
Jo, hon ska fria till Henrik, Henrik
Det får hon inte lov till Lov till, lov till
Det får hon inte lov till, lov till
-Då friar hon till Peter, Peter, Peter -Svend! Svend Nielsen!
Då friar hon till Peter…
Svend. Svend Nielsen? Är du Svend Nielsen?
-Nej, det är inte jag. -Visa ditt leg.
-Kom igen. -Det är inte jag.
Det är inte jag.
SVEND NIELSEN
Det ser ju bra ut.
Förresten, hälsa på Poul.
FÖNSTER
Förbannat också.
-Kolla upp det, herr Schulz. -Ja.
Eva! Pappa, det är Eva, från min klass.
Eva, det är jag, Greta. Eva!
-Vem var det där? -En angivare. Han visste för mycket.
Visste han för mycket, mamma? Sköts han för att han visste för mycket?
Kom då.
Kom nu. Det finns inget där, älskling. Henry, vi kommer för sent.
Vi kommer… Kom, så går vi!
Henry…
Henry!
Vad är det, Henry?
-Din envisa lille parvel. -Vi kan inte gå nånstans.
-Det värsta är det som hänt med rösten. -Det är ju inte bra, eller hur, Henry?
Du måste svara din mor när hon frågar om nåt.
Om du inte svarar blir din mor nervös.
Dessutom kan du ju inte berätta för oss vad som är på tok.
Vad såg du där ute?
Vad? Vad såg du?
Såg du de som satt i bilen?
Jag förstår inte ett dugg.
Du måste säga nåt, Henry!
Tala!
Säg nåt!
Ta dig samman!
Var en man istället för en liten vekling!
Det kan verka hårt, men ibland är bästa medicinen att skrämma dem lite grann.
Kan du säga nåt nu, Henry? Kan du det?
Kan du säga nåt nu? Kan du det?
-Det kan du visst inte. -Jag har ju en syster i Köpenhamn.
Man ser inte mycket av himlen där, och han är mest rädd för den.
Du blir belönad med en resa till Köpenhamn för att du beter dig som en mes.
Lycka till med det, då.
Jag var på min systers skola för att berätta om vår skvadron.
Jag sa: "På ett uppdrag dök helt plötsligt en Fokker upp."
Ungarna börjar fnissa. Jag sa: "Vi sköt ner en av dem.
Helt plötsligt dyker en Fokker upp bakom oss." Nu gapskrattar de.
Då avbryter läraren argt:
"Jag vill klargöra att Fokker är namnet på ett tyskt flygplan."
Då sa jag: "Det stämmer. Men de här flygplanen var Messerschmitts."
Mina herrar.
Jag vill säga en sak före genomgången.
-Ni är med i 977, eller hur? -Ja, sir.
Detta är major Truelsen från danska SOE. Han har lite information åt er.
Ni flög väl över Jylland med Brown och Smith för nån vecka sen?
Ja, sir.
Visst anföll de ett tyskt personalfordon norr om Hobro?
Ja, sir.
Vi har fått ett telegram från den lokala motståndsrörelsen.
Det var en taxi med ett bröllopssällskap. En chaufför och tre unga kvinnor.
Vi uppmanar alla piloter att vara noggrannare framgent.
Ja, sir.
Okej, vi ses vid genomgången, pojkar.
Det hade kunnat vara vi.
Men det var det inte. Kom igen, Reggie.
Så här kommer det att bli.
Jag ställer en fråga. Om du inte svarar frågar jag om du är redo.
Sen piskar jag dig.
Ska vi sätta igång?
-Jag vet inget. Jag är bara… -Nej, du är ju bara småfisk.
-Precis. Det är det jag är. -Du är ingen fisk.
Du är en mygga. En liten mygga till människa.
Ta av skjortan. Sätt dig grensle på stolen med armarna upp.
Då säger vi så.
Du kommer att prata. Det gör ni alla. Den ser inte märkvärdig ut.
När du känner av det första slaget tror du att din smärttröskel är hög.
Men det är den inte. Nästa slag blir olidligt.
Vi vet att du sitter i ledningen. Vilka av de här arbetar du med?
Truelsen, Schoch, Bork Andersen, Lippmann, Tiemroth?
Jag känner nån som heter Andersen. Det är min lokala slaktare.
Är du redo?
Var brukar ni hålla era möten?
-Jag vet inte… -Är du redo?
Försök att bli vän med det. Det gör det lättare.
Hur kommunicerar SOE och frihetsrådet? Redo?
Vad?
Jag hör dig inte.
Din tid är förbi, din smutsiga förrädare.
Du ska inte slå mig när jag inte är redo.
Du ställer frågan, sen frågar du om jag är redo, och sen slår du mig!
Så var överenskommelsen.
Din fördömda undermänniska!
Kom hit.
Vad håller ni på med? Gå bort från dörren.
ETT FRITT DANMARK
Syster Teresa?
-Ja. -Priorinnan vill tala med dig.
Det sägs att du piskar dig själv. Vi är inte jesuiter på 1400-talet.
Vi är Sankt Josefs systrar. Vad gör det för nytta?
Säg nåt då, flicka lilla.
Jag söker efter Gud.
Ursäkta?
Jag söker efter Gud.
Varför skulle Han uppenbara sig om du piskar dig själv?
Om jag låter bli straffar Han mig. Då vet jag att Gud ser mig.
Gud struntar väl i din smärta.
-Teresa, Gud finns överallt. -Det är omöjligt.
Inte med allt som pågår.
Bryr sig Gud verkligen så lite om oss?
Gud älskar oss människor.
Är inte judarna människor?
De tror visst inte att Jesus är Guds son.
Ska de straffas med döden för det?
Och barnen som bombas i London och Berlin?
Och alla de som dödas i koncentrationsläger?
-Vi vet inget om det. -Är de inte människor?
Teresa, Gud finns både inom dig
och inom de som lider.
Han kan inte ta bort deras lidande, men Han kan erbjuda dem tröst.
Och om de förlorar sin tro? Då har de inget kvar.
Ja. Då har de inget kvar.
Jag är den vackra Elisabet av Thüringen.
Världen är drabbad av svält och nöd.
Det är verkligen våldsamt.
Ja. Men nu säger de att det lyckligtvis snart är över.
Ja.
Men stackars Henry…
Stora öppna platser är värst, för där ser man mest av himlen.
-Ja, det kan jag tänka mig. -Då får man nästan släpa ut honom.
Han får det bra här.
-Det är så snällt av er. -Det var så lite.
Det är det minsta vi kan göra.
-Hej på dig. -Hälsa på moster Anna.
God morgon, Rigmor. Har du sovit gott?
Är det för att du såg människorna som dog i den brinnande bilen?
Är det därför du har slutat prata?
Rigmor. Vi ska bara prata om glada saker. Minns du det?
Det här är Wolle.
Vissa teddybjörnar tycker att barn som kramar dem jämt är barnsliga. Inte Wolle.
-Jag måste hinna med tåget. -Ja.
Han måste använda anteckningsblocket. Det hjälper.
Ja, självklart.
Min älskling, du kommer att få det bra här.
Nu ska du bara ha det bra.
Tar du hand om Henry? I skolan också?
Jag har pratat med systrarna. De ser fram emot att ha honom hos sig.
Vi ses om en månad, min älskling. Okej?
Hej då, så länge.
Kom ihåg att prata.
Okej. Iväg med dig nu. Ta ditt tåg.
Får jag be om uppmärksamhet.
Vårt troligen mest riskfyllda uppdrag nånsin har fått namnet operation Kartago.
Vi ska flyga i takhöjd, med en hastighet på 450 km i timmen.
Vi flyger mitt in i en huvudstad,
och vi ska anfalla och förstöra en enda byggnad.
Målet är Gestapos högkvarter i Köpenhamn. Shellhuset.
Vårt mål är att förstöra deras arkiv och att döda så många hunner som möjligt.
För att undvika radar gör vi en låg inflygning över Nordsjön.
Vi eskorteras av 30 Mustanger.
Vi flyger över Jylland.
Vi flyger mot Själland, och här, vid Tissö, delar vi upp oss i tre grupper.
Första gruppen flyger mot Köpenhamn.
Grupp två cirklar runt sjön en gång, grupp tre två gånger, så att vi skiljs åt.
Vi slår till sent på morgonen.
Det är mest aktivitet då. Det gör att vi dödar så många som möjligt.
Vi kommer att vara utrustade med bomber med fördröjd utlösning.
De exploderar 30 sekunder efter nedslag.
Gestapo förväntar sig att vi kommer.
Därför har de tyvärr placerat 30 fångar ur den danska motståndsrörelsen
direkt under taket som en sorts mänsklig sköld.
Jag överlämnar nu ordet till SEO-major Truelsen.
Mina herrar.
Gestapo är farligt nära att utradera den danska motståndsrörelsen.
Deras ledare har därför upprepade gånger sen flera månader tillbaka bett oss
att utföra den här attacken,
även om det skulle innebära döden för våra kamrater.
Vi måste göra det här.
Vi måste offra några få för att kunna rädda många.
Hej då, mamma.
Hej då, min älskling.
Hej då, Henry.
Eva såg också nån dö. Han sköts i huvudet. Men du kan ju prata. Eller hur, Eva?
-Du måste säga nåt för att prata. -Vad ska jag säga?
Ser du? Hon kan prata fastän hon såg nån dö.
Försök.
Bara säg vad som helst.
Det är okej. Du har nog bara en klump i halsen.
-Skulle en bulle hjälpa? -Åh, nej.
Kom.
Nu blir det farligt.
Problemet är att det verkligt ohyggliga är att Flodhästen bor därinne.
Och inuti Flodhästen bor Dödshäxan.
Och hennes spetsiga fingrar är gjorda av benen från döda barn.
Men det är inte det värsta.
Hennes ögon kan bränna hål i dig, så möt aldrig hennes blick.
Aldrig! Men det är heller inte det värsta.
-Det värsta är att… -Bullarna är förgiftade.
En tugga tar kål på dig.
Kom.
Du undrar väl varför vi vill ha en livsfarlig bulle. Rigmor har motgiftet.
Nu får du se, Henry. Det kan bli jobbigt nu.
-Ja. -Vi närmar oss en bred gata.
-Man ser mycket av himlen. -Det är en jättebred gata.
Men vi gör så här. Vi binder en tvättlina om din midja. Sen drar jag dig.
-Du följer bara med. -Ja.
Så tar vi oss till andra sidan.
Och Eva går bakom dig också. Kom då, Henry. Kom!
Kom då.
-Knuffa på, Eva. -Det gör jag.
-Kom nu, Henry. -Kom nu.
Vi är nästan framme. Det finns inget att vara rädd för.
Kom nu, Henry. Knuffa på, Eva.
Kom igen. Du klarar det.
Kom igen.
-Kom nu. -Kom igen, då.
Du klarade det!
-Ja, det gjorde du. -Imorgon klarar du det utan lina.
Ja.
-Nej! -Är du galen?
Den är förgiftat.
Du måste doppa den tre gånger.
Sen hälsar man mot Jesus.
Sen kan man äta den.
Vi överlevde!
HURRA!
Hurra!
Där är ni. Följ med. Vi ska iväg. Kom.
-Det här är kusin Henry. Han pratar inte. -Jaha. Välkommen, Henry.
Stanna. Stanna, ditt svin, stanna!
Stanna!
-Nej. -Bort med er!
Kom, barn. Nej, titta inte. Titta inte.
Fortsätt gå. Kom nu. Gå. Titta inte. Se åt andra hållet. Kom.
Nej, vänd bort blicken. Du där, titta inte.
Kom så ger vi oss av.
Aj!
Hjälppolissvin! Era jävla hjälppolissvin!
Ligg kvar, och stanna när vi säger till dig.
Kan jag hjälpa dig?
Du är djävulen.
Om du inte hittar Gud kommer du att brinna.
-Vad? -Teresa!
Hur i hela fridens namn tänker du, flicka?
-Förrädare. -Smutsiga hjälppolissvin.
Frede, kommer du?
Hallå?
-Hallå? -Hallå.
Var är vi? Är vi i Västra fängelset?
Nej, vi är i Shellhuset.
Shellhuset?
Jag gick uppför trapporna. Jag är under taket på Shellhuset.
-Under taket? -Ja, under taket.
Vi är i cellerna. Under taket.
Under taket i Shellhuset.
Hur många av oss är här?
Jag vet inte. Kanske 30?
Fyrtio.
Vi flyttas nog till Västra fängelset snart.
Nej.
Inte?
Vi är mänskliga sköldar.
Et anfall är nära förestående.
Av britterna?
Tror du att de kommer?
Ja.
Vi kan alltså offras?
-Ja. -Men…
-Hur vet du säkert? -Jag var där.
När vi bestämde det.
-Att RAF skulle bomba oss? -Ja.
-Och nu sitter du inlåst här. -Ja, det känns lite märkligt.
-Absurt. -Ja.
Absurt.
Du där! Stanna.
Vänd dig om.
Du får passera.
Vad vill du? Berätta för mig.
Häromdagen…
Då sa du nåt. Det där om Gud.
Jag förstod inte.
-Det är ändå för sent. -Vad är för sent?
Kriget är slut.
Jag är dödsdömd.
-Så synd. -Jag ber inte om medlidande.
-Vad vill du ha, då? -Jag var tvungen att hitta Gud, sa du.
-Han gillar inte svarta uniformer. -Du bär väl svart?
Vad tycker Gud om skenheliga oskulder som undviker den riktiga världen?
-Jag bör inte tala med hjälppolisen. -Nej, jag saknar gloria.
Jag är djävulen förkroppsligad.
Kyss mig.
Vad?
Kysser jag nån som du måste Gud straffa mig.
Då vet jag att Han finns. Kyss mig.
Nej.
Ser man på.
Hallå.
Nej. Jag träffades inte av blixten.
Gud existerar inte.
Passera!
Som ni vet är vår årliga teaterproduktion "Elisabet av Thüringen".
Hon levde i Tyskland på 1200-talet.
Fastän Elisabet var av kunglig börd gjorde hon allt i sin makt
för att hjälpa de fattiga.
Vad hände sen? Ja, Greta?
De rika onda judarna gillade inte att hon hjälpte folk.
En dag när hon kom med brödkorgen stoppade de rika onda judarna henne.
De var nog inte judar. Men förutom det var det korrekt.
Vad hände sen, när de ville titta på innehållet i hennes korg?
Rigmor?
-Brödet förvandlades till rosor. -Gud utförde ett mirakel.
För att hjälpa Elisabet att gömma brödet förvandlade Han det till rosor.
Ja?
-Syster Hanna, har du ett ögonblick? -Teresa, kan du ta över?
-Ja, Rigmor? -Hur kunde brödet förvandlas till blommor?
Det är vad ett mirakel är.
Det har rapporterats ett flertal gånger
att statyer av jungfru Maria har fått liv och börjat gråta.
I Civitavecchia i Italien gråter hon ibland blod.
Det sägs även att andra madonnor till och med talar.
Men hur?
Gud kan göra allt.
-Alltid? -Ja.
-Även när Han sover? -Gud sover aldrig.
-Hur håller Han sig vaken? -Jo, ibland…
Ibland…
Dock väldigt sällan…
Då kan nåt distrahera Honom.
Sen sa syster Teresa till oss att släppa våra blyertspennor.
Det gjorde vi ju, så klart.
Och sen låg de där, på golvet. Sen fick vi plocka upp dem igen.
Sen sa syster Teresa nåt om att Guds timmar och minuter inte är som våra.
Ser ni? Det tog kanske tre sekunder.
Tre sekunder när ni inte såg på mig för att ni tittade på era pennor.
Guds timmar, minuter och sekunder är helt annorlunda mot våra.
En dag för Gud kanske motsvarar 100 år.
Och en sekund för Gud kan motsvara ett år.
Så om man tittar bort,
bara ett par sekunder,
så är Han inte där.
Om Gud tappar en blyertspenna och tittar bort…
Då är Han borta i två år.
Okej. Sa syster Teresa allt det där?
Jag tänkte bara att om vi har otur så tar Gud en tupplur just nu.
Medan vi existerar. Och den kan vara i 100 år.
Om tuppluren är lång kan den vara ännu längre.
Teresa!
Oj, vad är det där?
Vad hände precis där?
Med de små musklerna som du inte använder så ofta? Var det ett leende?
Du vet alltså hur man ler?
HON ÄR GALEN
-Ja, det stämmer. -Vad står det?
Jag? Om nån är galen så är det du!
-Du är den som är galen, eller hur? -Ja.
Jag är en hawaiiansk nunna som heter Henry.
Jag tycker om min systerdotter Rigmor, som är både trevlig och klok.
Och hennes mamma och pappa är också trevliga,
för de säger att kriget snart är slut.
Det är tur, för Gud gick just ut för att köpa cigaretter.
-Lysande. Vackert. Extranummer! -Bravo! Extranummer!
Se på det här om ni vill ha extranummer. Henry, försök att hänga med.
Hej, jag heter Henry.
Jag kan inte prata,
men om Rigmor och jag fick varsin kaka
skulle jag bli botad.
Nej, det är sängdags, barn.
-Bravo. -Det var så bra.
Syster.
Vad är det?
-Kysste du mig för att jag är djävulen? -Ja.
Jag vill inte vara djävulen längre.
Syster!
Lär mig hur man ber.
Varsågod.
Hell dig Maria, full av nåd. Herren är med dig. Välsignad är du…
-Läs det. -Jag kan inte läsa.
Upprepa vad jag säger.
-Hell dig Maria, full av nåd. -Hell dig Maria, full av nåd.
-Herren är med dig. -Herren är med dig.
-Välsignad är du bland kvinnor. -Välsignad är du bland kvinnor.
Och välsignad är din livsfrukt, Jesus.
Igen.
Hell dig Maria, full av nåd. Herren är med…
Om du vill kyssa djävulen borde det ske här.
Nej. Nej, det går inte. Inte här.
Nej, sluta.
Sluta!
Nej, sluta.
Han talade till oss.
Förlåt mig.
Förlåt mig, jag är ett svin.
Jag heter Frederik.
Teresa.
-Är du okej? -Ja.
Där är vår eskort.
Det är så jävla vackert.
Säg åt dem att se upp för måsar.
Se upp för måsar, grabbar.
-Jag kan inte. -Jo, det kan du.
Jag gör det inte.
Sluta nu. Ät upp din frukost, punkt slut.
-Jag mår inte bra. -Det är inget fel på dig.
-Jag är inte hungrig. -Du blir strax hungrig.
Så fort du går. Du kan inte gå till skolan på tom mage.
-Jag gillar det inte. -Minns du historien om "Sopp-Fabian"?
Han åt inte heller. Nej.
Efter fyra dagar var han bara skinn och ben.
Efter fem dagar var han död, för han vägrade äta sin soppa.
Död.
Ät upp din mat!
Okej, då. Stick iväg på tom mage.
Kila iväg. Gröten är kvar när du kommer hem. Du får äta den kall.
Vänta. Vänta på mig.
-Vad är det? -Inget.
Herregud!
-Var är Frederik? -Det var två dagar sen jag såg honom.
Jag vet inte vad kåren kommer att göra.
Men det är över.
Min son.
Du är dödsdömd när väl befrielsen kommer.
Adjö, min pojke.
Tid kvar till målet?
Ungefär sju minuter.
Hoppsan.
Halleluja, Halleluja
Halleluja, Halleluja, Halleluja
Halleluja
Halleluja, Halleluja, Halleluja
Rigmor, vad i hela fridens namn håller du på med?
Jag går med min korg.
Jo, men gå bara runt lite och hälsa på folk.
Gå sen fram och tala till publiken.
-Okej. -Ja. Varsågod och börja.
Halleluja, Halleluja
Halleluja, Halleluja, Halleluja
Halleluja, Halleluja
Halleluja
Rigmor, varför stannar du inte?
Jag tänkte hälsa på min mormor i skogen.
Nej, det ska du inte. Vi framför inte den sagan.
Som du vill.
Uppdelning i tre grupper. Grupp ett, rapportera.
-Ett-två. -Första gruppen tredje.
-Ett-fem. -Ett-sex.
-Ett-sju. -Grupp två, rapportera.
-Två-två. -Två-tre.
-Fem. -Två-sex.
Två-ett, rapporterar.
-Tre-ett. -Tre-två.
-Tre-tre. -Tre-fyra.
-Tre-fem. -Tre-sju.
Radiotystnad från och med nu.
Halleluja, Halleluja, Halleluja
Jag är den vackra Elisabet av Thüringen.
Det finns svält och nöd i världen.
Mitt hjärta är krossat, min tro är svag.
Små barn dör av hunger.
Denna kväll hörde jag ett rop, ett ljud.
"Elisabet, min budbärare. Jag är Herren, och detta är sanningen."
Vem är det?
Öppna korgen.
Tack.
Tack, flickor. Det var underbart.
Eva, kan du komma hit, är du snäll?
Vad är det med dig? Har du ont i magen?
-Åt du inte frukost? -Nej.
Eva. Man klarar sig inte utan frukost.
Nå, gå på toaletten.
Ja, gå du också.
Hittade du Gud?
Eller föredrar du ditt polissvin?
Jag pratade med priorinnan. I dag blir din sista dag på skolan.
Det du gjorde är en styggelse.
Försök att doppa huvudet i vattnet. Då kanske du blir frisk.
Det är motgiftet.
Kom igen. Försök.
-Vad hände där? -Vi blev av med stjärten!
Kom igen.
Kom igen, upp med dig.
Kom igen.
Upp! Herregud! Nu! Stig!
-Stig! -Kom igen.
Stig!
-Kom igen. -Upp!
Hjälp! Schlüsseln!
Släpp ut oss!
Ge mig dem.
Ge mig dem, för helvete! Vi sticker!
Lugn. Vi går två och två. Kom nu, så går vi.
-Lugnt och fint. -Spring inte, flickor. Lugnt och fint.
Kom nu!
Rör på er!
Vi kommer in lite fel. Vi borde vara 15 grader mer åt styrbord.
Ingen fara. Jag har hittat målet. Bombluckor öppna.
Lugnt och fint.
Jävlar! Det är inte målet. Avbryt!
-Vad gör de andra? -Herregud!
Bort från trapporna! Undan!
Teresa!
-Teresa! -Teresa!
-Ner med er i källaren. Kom.
Gjorde du illa ditt finger, älskling? Så där ja.
Det är okej. Det växer ut igen.
Det växer ut igen.
Var kommer röken ifrån? Vad pågår där borta?
Är det våra pojkar? Är det våg två?
-De bombar fel mål! -Var är våg tre?
Var är våg tre? Har de varit här än?
Var är våg tre? Jag ser dem inte.
De kommer in västerifrån. De flyger mot fel mål.
Helvetes jävlar!
-Vad händer? -De bombar skolan.
-De bombar Franska skolan. -De bombar skolan.
Emma!
Gå in. Vänta på parketten.
Har nån sett till Eva?
Eva?
Har du sett Eva?
-Kom hon ut? Såg du henne? -Nej.
-Emma, stanna här. -Rigmor.
Stanna här! Emma, stanna! Lyssna på mig nu!
Jag ska hitta henne! Okej? Jag ska hitta henne.
-Du måste hitta henne. -Jag hittar dem båda.
Mamma!
-Hallå? -Mamma!
Hallå!
-Hallå? -Mamma!
Hjälp! Det finns nån här nere! Det finns nån här!
Mamma!
-Hallå? Finns det nån här? -Hallå!
Mamma!
Mamma.
Herregud.
Hjälp.
Här.
Vi har hittat nån!
-Nej. -Okej.
Rigmor?
Greta?
Greta och Rigmor, är ni där?
Är ni där?
Syster?
-Var är du, Rigmor? -Syster Teresa?
-Ja. Var är du? -Jag ligger här nere.
-Hur länge måste vi bli kvar här? -Vi måste…
Vi måste bara vänta ett tag. Sen kommer nån och hämtar oss.
Greta?
Varför svarar inte Greta?
Kom. Iväg med er. Kom!
Vänta vid teatern.
Hallå, du där? Ja, du. Kom hit.
Kom hit!
Hördu! Hallå!
Är du okej? Nån måste skriva upp hur flickorna vi räddar ser ut.
Ge beskrivningarna till kvinnan på teatern.
Hon ska berätta för föräldrarna vilka vi fått ut. Klarar du av det?
Funkar det här? Kan du skriva på det? Kan du det?
Toppen. Ser du flickan där?
Ser du henne? Blont hår, grön klänning, gula strumpor.
Hon är åtta. Skriv upp det. Hon ska till Fredriksbergs sjukhus. Skriv upp det med.
Om de kan prata ber du om deras namn och skriver upp dem.
Sen lämnar du lappen. Uppfattat?
Bra, grabben. Iväg med dig!
Hon är vid medvetande. Skriv upp namnet. Ta det till teatern.
-Sätt igång! Vi måste ge oss iväg. -Vad…
Vad…
Vad heter… Vad heter du?
Vad heter du? Vad…
Vad heter du?
Är du klar? Toppen. Stick iväg.
Vad heter du?
Vad? Du måste prata. Du måste…
-Högre. -Jenny.
-Hur gammal är du? -Sju.
-Färg på klänningen? -Klar.
Lyft.
Rigmor?
Ja.
Ser du nåt?
Jag ser inte ett dugg.
Men jag känner att vattnet stiger upp mot min mage.
Vattnet?
Ligger du på mage?
Rigmor?
-Ligger du på mage? -Ja. Det är mycket vatten nu.
Hjälp!
Jag klättrar in.
Har nån en ficklampa?
Här.
Eva?
Kom nu, allihop. Alla föräldrarna…
-Hittade du henne? -Nej.
Följ med till parketten.
-Måste vi stanna kvar här? -Ja.
Den här vägen. Följ med till parketten.
-Berätta för föräldrarna… -Ja.
Berätta för dem var barnen förts. Tack.
Om alla stannar kvar här så får vi besked från skolan.
Om flickorna som de hittat.
Och vart de förts.
Vi har en ung flicka.
Hon är sju. I en röd klänning.
Hon ska till Fredriksbergs sjukhus.
-Hon heter Jenny. -Jenny!
Bra gjort, grabben. Skynda dig att hämta fler meddelanden, okej?
Sen har vi lilla Agnete, som är åtta.
Hon har förts till Fredriksbergs sjukhus.
Grå klänning och röda strumpor. Svart hår.
Rigmor?
-Rig… -Kom. Följ med här.
Hjälp!
Vi kommer!
Vi är här!
Vi är på väg! Vi kommer!
Hörde du det, Rigmor? Hörde du det?
Rigmor? Är du där?
Är du där?
Ja.
Hörde du det? Nån kommer för att hämta oss.
Nån är på väg.
Vi kommer!
Rigmor.
Rigmor!
-Rigmor! -Vattnet. Det stiger.
Vattnet stiger.
Vattnet. Känner du det fortfarande under dig?
Det når nästan min mun nu.
Kan du lyfta upp ditt huvud? Kan du det?
Min mun är redan så högt upp det går.
Hur då? Hur då, Rigmor?
En bit järn går rakt igenom min haka.
Den lyfter upp mitt huvud.
Igenom din haka?
Hjä…
Hjälp!
Vi är här nere!
-Vi är här. -Hallå!
Vi är här. Hjälp oss. Hjälp! Vi är här.
Vattnet stiger. Hjälp!
Hjälp. Vattnet stiger!
Helvete. Helvetes jävlar.
Läs det.
Läs det!
Kan du läsa det? Bara läs.
Kan du hjälpa mig läsa det här, är du snäll?
Blont hår, åtta år gammal.
Gula strumpor…
-Blå… -Högre.
Blond, åtta år gammal, gula strumpor, blå klänning.
Nora.
Henry!
Herregud.
Är du okej? Är du det?
Har du sett till Rigmor?
-Har du sett till henne? Har du det? -Nej.
-Jag måste gå och… -Var är hon?
Henry!
Syster Teresa?
Ja, Rigmor?
Tror du att Gud tappade en blyertspenna?
Ja, det tror jag.
Tror du att de dröjer länge till?
Kanske.
Jag vet inte.
Kommer vi till himlen sen?
Ja.
Det gör vi alla.
Väntar Jesus på oss där?
Ja, det gör han.
Det gör han helt säkert.
Ja, det gör han.
Källaren fylls med vatten. De drunknar!
Hallå? Barnen är i källaren.
-Vad sa du? -De är i källaren.
-Vi lär hitta de flesta där. -Och vattnet?
-Vad menar du? -Hur går det med det?
Jensen! Rasmussen!
Hämta pumparna. Hämta alla pumpar ni får tag på. Nu! Stick iväg!
-Vattnet stiger för fort. -Kom igen!
-Kom igen!
Vi kommer!
Hallå? Var är ni?
Hallå! Vi är här.
Vi är här nere.
Jag har en slang att pumpa vatten med. Jag försöker få ner den till er.
Rigmor?
Lyssna på mig. Jag skickar ner en slang till dig. Den pumpar bort vattnet.
Hör du mig, Rigmor?
Den pumpar bort vattnet.
Rigmor?
Rigmor!
Rigmor…
Rigmor.
Rig…
Vi är så dumma.
Jag skrek åt henne.
Jag sa att hon skulle dö.
Det var det sista jag sa till henne.
För att hon inte åt sin gröt.
För att hon inte åt upp.
Jag behöver lite luft.
Är du pojken med anteckningarna?
Har du en anteckning om Eva?
Eva? Hon är blond.
Brun jacka, rutig klänning, gula strumpor och handskar.
Men Eva är inte här längre.
Vad menar du?
Varför inte det?
Jag tror hon gick hem.
DE DÖDADE VUXNA
DE KATOLSKA SYSTRARNA
LÄRARINNORNA
DE DÖDADE BARNEN
Undertexter: Mats Nilsson