Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
"EN HUUTOJA NIITÄ VOI UNOHTAA POMMIEN PUDOTTUA
PIMENNETYSSÄ KOULUSSA LAPSET ITKIVÄT PELOISSAAN" -AASE
Alkuvuodesta 1945 vastarintaliike oli pyytänyt brittejä pommittamaan -
Gestapon päämajaa Shellhusetissa Kööpenhaminassa. RAF epäröi.
Vangittuja vastarintaliikkeen jäseniä pidettiin siellä ihmiskilpinä.
Maaliskuussa Gestapo oli lähellä vastarintaliikkeen tuhoamista,
joten he päättivät hyökätä.
JYLLANTI, HELMIKUU 1945
Sukkahousut repesivät.
Kokeillaan kynsilakkaa.
Joku haluaa puhua kanssasi.
He tulivat kotiini.
Mitä? -Äiti sanoi kahden miehen käyneen.
Saanko olla täällä vähän aikaa? -Täälläkö?
Vain pari tuntia. -Oletko hullu?
Miksei? -Et vain voi. Svend, mene pois.
He tappavat minut.
En voi auttaa. Ymmärrätkö? En voi.
Puhuitko Petersenille? -En löydä häntä.
Sinuna menisin Shellhusetiin.
Nähdään siellä myöhemmin. -Shellhusetiinko?
Joo.
Menen sinne. -Hyvä.
Frede.
Olin 10 kruunua velkaa.
Hyvästi.
Täytyykö tuota univormua pitää pöydässä?
Älä nyt. Se on vain valkoinen paita.
Miksi elämme tuon rotan kanssa?
No? Kerro.
Saisit hävetä.
Häpeä.
Oliko kiva päivä, mummo?
Et synnyttänyt tuota poikaa.
Synnyttämäsi poika ei ole täällä.
Miten hänen kävi?
Hänestä tuli HIPOn sika. Petturi.
Uskallatkin! Tule tänne! -Älä koske minuun.
Jätä minut rauhaan! -Mikä sinua vaivaa?
Älä koske! -Nouse ylös, hemmetti!
Nyrkkimme heidät murskaavat Jos he meitä inhoavat
Nuoret, nuoret
Liehuu eessä… -Tiedän, isä!
Liehuu eessä lippumme
Kohti uutta marssimme miehinemme
Marssimme puolesta Hitlerin Läpi yön ja kärsimysten
Kanssa lipun nuorten… -Mitä tyttö täältä tahtookaan?
Täältä…
Hän tahtoo naida Henrikin Henrikin
Hän tahtoo naida Henrikin
Suostu siis ja hymyile Suostu siis ja…
Voitko vahtia Selmaa hetken?
IKKUNOITA - SÄLEVERHOJA - KUVIA
Tuli tyttö kävellen
Mitä tyttö täältä tahtookaan?
Hän tahtoo naida Henrikin
Mutta ei hän sitä tehdä saa
Ei hän sitä tehdä saa
Siispä tahtoo hän naida Peterin -Svend Nielsen!
Hän tahtoo naida Peterin
Svend!
Oletko Svend Nielsen?
En ole. -Näytä paperisi.
En se ole minä. -Näytä paperisi.
Näytä nyt. -En se ole minä.
En se ole minä.
Näyttävät olevan kunnossa.
Tervehdi Poulia.
Hemmetti!
Käykää katsomassa, Schultz. -Selvä.
Eva! Isä, Eva on luokkakaverini!
Eva, minä täällä, Greta.
Eva!
Kukahan se oli? -Vasikka. Hän tiesi liikaa.
Tiesikö hän liikaa, äiti?
Siksikö he tekivät sen?
Tule.
Tule nyt. Ei siellä ei ole mitään.
Henry, me myöhästymme.
Me… Tule jo!
Henry!
Mitä nyt, Henry?
Oletpa sinä itsepäinen.
Emme voi mennä minnekään.
Pahinta on hänen äänensä.
Sehän on huono juttu, vai mitä?
Vastaa äidillesi, kun hän kysyy.
Jos et vastaa, äitisi hermostuu.
Etkä voi kertoa meille, mikä on vialla.
Mitä sinä näit?
Kerro. Mitä sinä näit?
Näitkö autossa ihmisiä?
En ymmärrä tätä.
Sano jotain, Henry!
Puhu!
Sano jotain!
Ryhdistäydy!
Ole mies äläkä heikko penikka!
Se kuulostaa ankaralta, mutta joskus pelottelu voi parantaa.
Voitko sanoa jotain, Henry?
Voitko sanoa jotain?
Et taida voida.
Mieleeni tuli, että siskoni asuu Kööpenhaminassa.
Sinitaivas ei näy siellä usein. Hän pelkää taivasta eniten.
Palkintosi on matka Kööpenhaminaan,
koska käyttäydyt kuin tyttö.
Onnea matkaan vain.
Minut pyydettiin siskoni kouluun kertomaan lentueestamme.
Sanoin: "Kerran lentäessämme pilvistä ilmestyi Fokker."
Lapset alkoivat hihittää. Sanoin, että ammuimme sen alas.
"Yhtäkkiä takaamme ilmestyi Fokker."
He alkoivat nauraa kovaa.
Yhtäkkiä opettaja keskeytti minut ja sanoi:
"Tiedoksi, että Fokker on saksalaiskoneen nimi."
Sanoin: "Totta, mutta ne paskiaiset olivat Messerschmittejä."
Herrat.
Jutellaan ennen käskynjakoa.
Oletteko 977:stä? -Kyllä, sir.
Tämä on Tanskan SOE:n majuri Truelsen.
Hänellä on teille tiedustelutietoja.
Suorititteko tehtävää Jyllannin yllä pari viikkoa sitten Brownin ja Smithin kanssa?
Kyllä, sir.
Osuivatko he saksalaisajoneuvoon Hobron pohjoispuolella?
Kyllä, sir.
Saimme sähkeen paikalliselta vastarintaliikkeeltä.
Se ei ollut sotilasauto vaan hääseurueen taksi.
Kuski ja kolme nuorta naista.
Kehotamme lentäjiä olemaan varovaisempia.
Kyllä, sir.
Selvä. Nähdään käskynjaossa, pojat.
Olisimme voineet tehdä sen.
Muttemme tehneet. Tule, Reggie.
Tehdään näin.
Kysyn sinulta kysymyksen. Jos et vastaa, kysyn, oletko valmis.
Sitten lyön sinua piiskalla.
Aloitetaanko?
En tiedä mitään. Olen vain… -Olet pikkukala.
Niin olenkin. -Et ole mikään kala.
Olet pelkkä hyttynen.
Ota paitasi pois ja istu tuoliin kädet ylhäällä.
Kuten tahdotte.
Puhut varmasti.
Puhutte kaikki. Tämä ei näytä vaikuttavalta,
ja kun lyön sinua ensi kerran, luulet kipukynnystäsi korkeaksi.
Mutta se ei ole.
Seuraava isku on sietämätön.
Tiedämme, että olet yksi johtajista. Keiden listan nimien kanssa toimit?
Truelsen, Schoch, Bork Andersen, Lippmann ja Tiemroth.
Tunnen yhden Andersenin.
Hän on teurastaja.
Oletko valmis?
Missä te tapaatte?
En tiedä… -Oletko valmis?
Hyväksy kipu.
Se helpottaa oloasi.
Mikä on komentoketju SOE:n ja Tanskan vapausneuvoston välillä? Valmis?
Mitä?
En kuule.
Aikasi on ohi, kurja petturi.
Et saa lyödä minua, kun en ole valmis!
Kysy kysymys ja olenko valmis, niin sitten voit lyödä!
Sovimme niin!
Halveksuttava ali-ihminen!
Tule tänne.
Mitä te teette? Poistukaa ovelta.
VAPAA TANSKA
Sisar Teresa?
Niin? -Abbedissa haluaa jutella.
Ruoskit kuulemma itseäsi.
Emme ole 15. vuosisadan jesuiittoja.
Olemme Pyhän Joosefin sisaria.
Miksi teet niin?
Sano jotain, tyttö.
Etsin Jumalaa.
Anteeksi mitä?
Etsin Jumalaa.
Miksi hän ilmestyisi piiskaamalla itseäsi?
Jos se on väärin, hän rankaisee minua. Tietäisin, että hän näkee minut.
Ei Jumalaa kiinnosta tuskasi.
Teresa, Jumala on kaikkialla. -Ei voi olla.
Ei näiden tapahtumien takia.
Välittääkö Jumala meistä näin vähän?
Jumala rakastaa ihmisiä.
Eivätkö juutalaiset ole ihmisiä?
He eivät usko Kristusta Jumalan pojaksi.
Onko se kuoleman arvoista?
Entä Lontoon ja Berliinin pommitetut lapset?
Ja ne, joita raahataan leireille ja tapetaan?
Emme tiedä siitä mitään. -Eivätkö he ole ihmisiä?
Teresa, Jumala on sisälläsi -
ja kärsivien sisällä.
Hän ei voi estää heidän kärsimystään -
mutta voi lohduttaa heitä.
Entä jos he menettävät uskonsa? Heille ei jää mitään jäljelle.
Niin.
Ei jääkään.
Olen kaunis Elisabet Pyhä.
Maailmassa on nälänhätää ja kärsimystä.
Nyt on vaikeaa.
Niin, mutta sen sanotaan loppuvan pian.
Niin.
Mutta Henry parka…
Avoimet paikat ovat pahoja, koska taivas näkyy.
Voin kuvitella.
Hänet pitää vetää ulos väkisin.
Me huolehdimme hänestä.
Olette tosi kilttejä. -Tietysti.
Se on vähintä, mitä voimme tehdä.
Hei. -Tervehdi Anna-tätiä.
Huomenta, Rigmor. Nukuitko hyvin?
Johtuuko se siitä, että näit palavaan autoon kuolleet?
Siksikö lakkasit puhumasta?
Rigmor.
Puhutaan vain iloisista asioista. Muistatko?
Tämä on Wolle.
Joistakin nalleista heitä halailevat lapset ovat lapsellisia -
mutta ei Wollesta.
Pitää ehtiä junaan. -Niin.
Käske hänen käyttää lehtiötä. Se auttaa.
Tietysti.
Poika kulta, olet täällä turvassa ja onnellinen.
Tulet viihtymään täällä.
Huolehdithan sinä Henrystä?
Koulussakin?
Puhuin sisarille.
He odottavat häntä.
Nähdään kuukauden päästä.
Jooko?
Hei vaan.
Muista sanoa jotain.
No niin. Mene jo junaan.
Huomio.
Operaatio Carthage on ehkä vaarallisin tehtävämme.
Lennämme 450 km/h kattojen tasalla -
suoraan pääkaupungin sydämeen -
ja tuhoamme yhden rakennuksen.
Kohde on Gestapon päämaja Kööpenhaminassa, Shellhuset.
Tavoitteemme on tuhota heidän arkistonsa ja tappaa paljon hunneja.
Vältämme tutkat lentämällä matalalla Pohjanmeren yli -
30 Mustangin saattaessa meitä.
Lennämme Jyllannin yli -
kohti Sjellantia ja tässä, Tissøjärven kohdalla,
jakaannumme kolmeen ryhmään. Ensimmäinen lentää Kööpenhaminaan,
toinen kiertää järven kerran ja kolmas kahdesti,
jolloin erkanemme toisistamme.
Iskemme myöhään aamulla,
jolloin on kiireistä ja tapamme eniten vihollisia.
Meillä on viivepommeja,
jotka räjähtävät 30 sekuntia osuman jälkeen.
Gestapo odottaa meitä.
He ovat laittaneet 30 Tanskan vastarintaliikkeen vankia -
ullakolle ihmiskilviksi.
Seuraavana puhuu SOE:n majuri Truelsen.
Herrat.
Gestapo on lähellä Tanskan vastarintaliikkeen tuhoamista.
Siksi johtajat ovat anelleet meitä jo kuukausia -
hyökkäämään,
vaikka se merkitsisi toveriemme kuolemaa.
Meidän on pakko tehdä tämä.
Meidän pitää uhrata joitakin useampien pelastamiseksi.
Hei, äiti.
Hei, kultaseni.
Hei, Henry.
Evakin näki jonkun kuolevan. Häntä ammuttiin päähän.
Voit puhua yhä, vai mitä, Eva?
Silloin pitää sanoa jotain. -Mitä pitäisi sanoa?
Näetkö? Hän voi puhua, vaikka näki jonkun kuolevan.
Kokeile.
Sano vain jotain.
Ei se mitään. Sinulla on varmaan vain sammakko kurkussa.
Auttaisiko pulla? -Voi ei.
Tule.
Se on vaarallista.
Ongelma on se,
että kauhistuttava Hippo asuu tuolla.
Kuoleman noita elää sen sisällä.
Noidan terävät sormet on tehty kuolleiden lasten luista.
Mutta se ei ole pahinta.
Noidan silmät polttavat, joten sitä ei saa katsoa silmiin.
Ei ikinä!
Mutta se ei ole pahinta.
Pahinta on… -Että pullissa on myrkkyä.
Yksi puraisu tappaa.
Tule.
Et varmaan halua tietää, miksi haluamme myrkkypullaa.
Rigmorilla on vastamyrkkyä.
Odota, Henry. Tämä voi olla hankalaa.
Niin. -Lähestymme leveää katua.
Taivas näkyy hyvin. -Katu on tosi leveä.
Tehdään näin.
Laitetaan pyykkinaru vyötäröllesi, ja vedän sinua.
Voit seurata meitä. -Joo.
Niin pääsemme toiselle puolelle.
Eva on takanasi.
Tule, Henry!
Mene vain!
Eva, työnnä! -Minä työnnän!
Mene, Henry. -Tule!
Olemme melkein perillä! Ei ole mitään pelättävää.
Tule, Henry! Eva, työnnä!
Tule, sinä pystyt siihen!
Mene vain.
Mene.
Tule nyt! -Mene vain.
Sinä onnistuit!
Sinä teit sen! -Huomenna et tarvitse narua.
Niin.
Ei! -Oletko hullu?
Se on myrkyllinen.
Sitä pitää kastaa kolmesti.
Nosta se sitten Jeesuksen eteen.
Sitten voit syödä sen.
Me selvisimme!
HURRAA!
Hurraa!
Siinähän te olette. Tulkaa, lähdemme matkalle.
Tämä on serkkuni Henry. Hän ei puhu.
Selvä. Tervetuloa, Henry.
Seis! Pysähdy, senkin sika!
Pysähdy!
Ei. -Antakaa minun olla!
Tulkaa, lapset. Älkää katsoko.
Jatkakaa kävelyä. Älkää katsoko. Katsokaa toisaalle.
Kääntäkää katseenne. Sinä, älä katso.
Me lähdemme.
Ai!
Helvetin HIPOn sika!
Pysy maassa ja pysähdy, kun käskemme.
Voinko auttaa?
Olet paholainen.
Jos et löydä Jumalaa, tulet palamaan.
Mitä?
Teresa!
Mitä sinä oikein yrität, tyttö?
Petturi.
Likainen HIPOn sika! -Frede, tuletko sinä?
Hei?
Hei. -Hei.
Olemmeko Vestren vankilassa?
Shellhusetissa.
Shellhusetissako?
Nousin portaita. Olen Shellhusetin ullakolla.
Ullakollako? -Niin.
Olemme sellissä ullakolla.
Shellhusetin ullakolla.
Montako meitä on?
En tiedä.
Ehkä 30.
Tai 40.
Toivottavasti meidät siirretään pian Vestreen.
Ei.
Eikö?
Olemme ihmiskilpiä.
Hyökkäys alkaa pian.
Brittienkö?
Hyökkäävätkö he?
Kyllä.
Olemmeko uhrattavissa?
Olemme.
Mutta…
Mistä tiedätte varmasti? -Olin siellä.
Kun päätimme.
Että RAF pommittaisi meitä, vai? -Niin.
Nyt olette itse täällä lukittuna. -Se on tosiaan outoa.
Absurdia. -Niin on.
Absurdia.
Sinä siellä! Pysähdy.
Käänny.
Voit mennä.
Mitä haluatte? Kertokaa minulle.
Sinä päivänä -
sanoitte jotain.
Puhuitte Jumalasta.
Mitä se tarkoittaa?
On liian myöhäistä. -Miksi?
Sota on ohi.
Olen tuomittu.
Se on sääli. -En tahdo sääliänne.
Mitä sitten? -Sanoitte, että minun pitää löytää Jumala.
Hän ei pidä mustista univormuista. -Kaapunne on musta.
Mitä Jumala sanoo hurskastelevista neitsyistä, jotka jättävät maailman?
En saa puhua hipolaisen kanssa. -Minulla ei ole sädekehää.
Olen paholainen.
Suudelkaa minua.
Mitä?
Jos suutelen teitä, Jumala rankaisee minua.
Tiedän, että hän on olemassa. Suudelkaa minua.
Ei.
No…
Hei.
Ei.
Salama ei iskenyt minuun.
Jumalaa ei ole.
Voitte mennä!
Kuten tiedätte, esitämme tänä vuonna Elisabet Pyhän.
Hän eli 1200-luvulla Saksassa.
Vaikka Elisabet oli kuninkaallinen, hän teki kaikkensa -
auttaakseen köyhiä.
Mitä sitten tapahtui?
Niin, Greta?
Rikkaat pahat juutalaiset eivät pitäneet siitä.
Kun hän saapui leipäkoreineen, pahat juutalaiset pysäyttivät hänet.
Eivät he olleet juutalaisia.
Muuten olet oikeassa.
Mitä tapahtui,
kun he pyysivät häntä näyttämään korin sisällön?
Rigmor.
Ne muuttuivat ruusuiksi. -Jumala teki ihmeen.
Hän auttoi Elisabetia kätkemään leivät muuttamalla ne ruusuiksi.
Niin?
Sisar Hanna, onko sinulla hetki aikaa? -Teresa, voitko jatkaa?
Niin, Rigmor? -Miten leipä voi muuttua ruusuiksi?
Ihmeet ovat sellaisia.
On useita kertomuksia siitä,
miten Neitsyt Marian patsaat ovat heränneet henkiin ja itkeneet.
Italian Civitavecchiassa hän itkee joskus verikyyneliä.
Toiset Madonnat kuulemma jopa puhuvat.
Mutta miten?
Jumala voi tehdä mitä vain.
Ainako? -Niin.
Nukkuessaankinko?
Jumala ei nuku ikinä.
Miten hän pysyy hereillä? -No, joskus…
Joskus,
mutta hyvin harvoin,
jokin voi hämätä häntä.
Sitten sisar Teresa käski meidän pudottaa kynämme.
Me tietysti tottelimme häntä.
Ne putosivat lattialle.
Sitten poimimme ne ylös.
Sitten sisar Teresa sanoi jotain -
siitä, miten Jumalan tunnit ja minuutit eroavat omistamme.
Näettekö? Se vei ehkä kolme sekuntia.
Ette katsoneet minua vaan kyniä kolmen sekunnin ajan.
Jumalan tunnit, minuutit ja sekunnit eroavat täysin omistamme.
Jumalalle yksi päivä -
on kuin sata vuotta.
Tai -
Jumalalle sekunti on kuin koko vuosi.
Jos vilkaisette muualle -
vain pari sekuntia,
hän ei enää ole siellä.
Jos Jumala pudottaa kynän, hän katsoo muualle.
Sitten hän on poissa kaksi vuotta. -Sanoiko sisar Teresa kaiken sen?
Jos olemme tosi epäonnekkaita,
Jumala saattaa olla nyt torkuilla.
Juuri kun olemme olemassa.
Ne voivat kestää sata vuotta.
Jos torkut ovat pitkät, vieläkin kauemmin.
Teresa!
Mitä tuo on?
Mitä tapahtui?
Pikku lihaksilla, joita et juuri käytä.
Oliko tuo hymy?
Osaat siis hymyillä.
HÄN ON HULLU
Totta. -Mitä siinä lukee?
Minäkö? Sinä se hullu olet!
Olet ehdottomasti hullu. -Niin.
Olen havaijilainen nunna nimeltä Henry.
Tykkään siskontytöstäni Rigmorista,
joka on kiltti ja fiksu.
Hänen äitinsä ja isänsäkin ovat fiksuja,
koska he sanovat sodan loppuvan pian.
Se on onnekasta, koska Jumala meni ostamaan tupakkaa.
Loistavaa. Encore! -Bravo! Encore!
Jos haluatte encoren, katsokaa tätä. Henry, koeta pysyä mukana.
Hei, minä olen Henry.
En osaa puhua,
mutta jos Rigmor ja minä saamme keksit,
minä paranen.
Ei. On aika mennä nukkumaan.
Bravo. -Olitte tosi hyviä.
Sisar.
Mitä nyt?
Suutelitteko minua paholaisena? -Kyllä.
En halua enää olla paholainen.
Sisar!
Opettakaa minua rukoilemaan.
Tässä.
Terve Maria, armoitettu, Herra sinun kanssasi. Siunattu sinä…
Lukekaa se. -En osaa lukea.
Toistakaa jälkeeni.
Terve Maria, armoitettu. -Terve Maria, armoitettu.
Herra sinun kanssasi. -Herra sinun kanssasi.
Siunattu sinä naisten joukossa. -Siunattu sinä naisten joukossa.
Ja siunattu kohtusi hedelmä Jeesus.
Uudestaan.
Terve Maria, armoitettu. Herra sinun…
Jos haluatte suudella paholaista, tehkää se täällä.
Ei. Niin ei saa tehdä täällä.
Ei, lopettakaa.
Lopettakaa!
Ei, lopettakaa!
Hän puhui meille.
Olen pahoillani.
Olen oikea kusipää.
Olen Frederik.
Teresa.
Oletko kunnossa? -Joo.
Saattueemme tuli.
Helvetin kaunista.
Käske heidän varoa lokkeja.
Varokaa lokkeja, pojat.
En voi. -Voitpas.
En syö.
Lopeta ja syö aamiaisesi.
On paha olo. -Sinussa ei ole mitään vikaa.
Ei ole nälkä. -Tulet pian nälkäiseksi.
Heti kun lähdet. Et voi mennä kouluun tyhjin vatsoin.
En tykkää siitä. -Muistatko Jörö-Jukan?
Hänkään ei syönyt.
Neljän päivän jälkeen jäi vain luuta ja nahkaa.
Viiden päivän jälkeen Jörö-Jukka kuoli, koska ei syönyt keittoaan.
Kuoli.
Syö ruokasi!
Hyvä on. Mene tyhjin vatsoin.
Mene. Puurosi odottaa, kun palaat. Saat syödä sen kylmänä.
Odottakaa minua!
Mitä nyt? -Ei mitään.
Hitto!
Missä Frederik on? -En ole nähnyt kahteen päivään.
En tiedä, mitä HIPO tekee,
mutta se on ohi.
Poikani.
Olet tuhon oma, kun vapaudumme.
Hyvästi, poikani.
Etäisyys kohteeseen?
Noin seitsemän minuuttia.
Hupsista!
Rigmor, mitä ihmettä sinä teet?
Kävelen korini kanssa. -Kävele vain vähän ja tervehdi muita.
Astu sitten eteen ja puhu yleisölle.
Hyvä on. -Aloita vain.
Rigmor, mikset pysähdy?
Halusin käydä tervehtimässä mummoani metsässä.
Älä. Emme esitä satua.
Jos niin sanotte.
Jakaudutaan. Ensimmäinen ryhmä, ilmoittautukaa.
1-2. -1. ryhmä, 3. kone.
1-5. -1-6.
1-7. - Toinen ryhmä, ilmoittautukaa.
2-2. -2-3.
2-5. -2-6.
2-1 ilmoittautuu.
3-1. -3-2.
3-3. -3-4.
3-5. -3-7.
Aloitamme radiohiljaisuuden.
Olen kaunis Elisabet Pyhä.
Maailmassa on nälänhätää ja kärsimystä.
Sydämeni on särkynyt ja uskoni heikko.
Pikkulapsia kuolee nälkään.
Tänä iltana kuulin kutsumuksen, äänen.
"Elisabet, airueeni. Olen Herra, ja tämä on totuus."
Kuka siellä?
Avaa kori.
Kiitos.
Kiitos, tytöt. Se oli hienoa.
Eva, voitko tulla tänne?
Mikä sinua vaivaa? Sattuuko masuusi?
Etkö syönyt aamiaista? -En.
Eva, et selviä ilman aamiaista.
No, mene vessaan.
Sinäkin saat mennä.
Löysitkö Jumalan?
Vai onko HIPOn sikasi parempi?
Puhuin abbedissalle. Tämä on viimeinen päiväsi koulussa.
Tekosi on kauhistuttava.
Kastele pääsi. Voit ehkä parantua.
Se on vastamyrkkyä.
Kokeile sitä.
Mitä takana tapahtui? -Menetimme takasiiven!
Nouse nyt.
Nouse.
Nouse nyt.
Ylemmäksi! Voi hyvä Jumala!
Nyt! Vedä ylös!
Vedä ylös! -Nouse!
Vedä ylös!
Nouse! -Ylemmäksi!
Apua! Schlüsseln!
Päästäkää meidät ulos!
Anna ne minulle!
Anna ne, hemmetti! Päästä irti!
Rauhoittukaa. Mennään pareittain.
Rauhallisesti. -Älkää juosko, tytöt.
Tulkaa!
Mene.
Olemme vähän sivussa. Käänny 15 astetta tyyrpuuriin.
Älä huoli. Näen kohteen.
Pommiluukut auki.
Rauhallisesti.
Hitto! Tuo ei ole kohde. Keskeyttäkää!
Mitä muut tekevät? -Voi hyvä luoja!
Pois portaikosta!
Teresa!
-Teresa!
Teresa! -Mennään kellariin.
Satutitko sormesi, kultaseni?
Noin.
Kaikki hyvin. Se kasvaa takaisin.
Se kasvaa takaisin.
Mitä tuo savu on?
Mitä tuolla tapahtuu?
Ovatko nuo meikäläisiä? Onko tuo toinen aalto?
He pommittavat väärää kohdetta! -Missä kolmas aalto on?
Tulivatko he jo?
En näe kolmatta aaltoa.
He tulevat lännestä.
He lentävät kohti väärää kohdetta. Voi hemmetti!
Mitä tapahtuu? -Koulua pommitetaan!
Ranskalaista koulua pommitetaan!
Emma!
Menkää saliin odottamaan.
Onko kukaan nähnyt Evaa?
Eva?
Oletko nähnyt Evaa?
Tuliko hän ulos? Näitkö häntä? -En.
Emma, pysy täällä. -Rigmor.
Pysy täällä! Emma! Kuuntele minua!
Minä etsin hänet! Onko selvä?
Etsi hänet. -Etsin molemmat.
Äiti!
Hei? -Äiti!
Hei!
-Äiti!
Apua! Täällä on joku!
Äiti!
Hei! Onko siellä joku?
Hei!
Äiti!
Äiti.
Voi taivas.
Apua.
Tule tänne!
Löysimme jonkun!
Ei. -Hyvä on.
Rigmor?
Greta?
Greta ja Rigmor, oletteko siellä?
Oletteko siellä?
Sisar?
Missä olet, Rigmor? -Sisar Teresa?
Niin. Missä olet? -Täällä alhaalla.
Kauanko meidän pitää olla täällä? -Meidän pitää…
Odotetaan vain vähän aikaa. Joku tulee hakemaan meitä.
Greta?
Greta!
Miksei Greta vastaa?
Tulkaa.
Menkää teatteriin odottamaan.
Hei, sinä! Tule tänne.
Tule tänne!
Hei!
Oletko kunnossa?
Jonkun pitää kirjoittaa kuvaukset pelastamistamme tytöistä.
Anna kuvaukset naiselle teatterissa, jotta hän voi kertoa heistä vanhemmille.
Voitko tehdä sen?
Voitko kirjoittaa tuohon lehtiöön?
Hienoa. Näetkö tuon tytön?
Näetkö hänet? Vaalea tukka, vihreä mekko ja keltaiset sukat.
Kahdeksanvuotias. Hänet viedään Frederiksbergin sairaalaan.
Kirjoita kaikki ylös.
Jos he voivat puhua, kysy nimi ja laita se ylös.
Vie sitten tiedot. Ymmärrätkö?
Hyvä poika. Mene nyt.
Hän on tajuissaan. Kysy nimeä ja mene teatteriin.
Tee se jo! Meidän pitää toimia. -Mikä…
Mik…
Mikä on sinun…
Mikä on sinun nimesi?
Sinun nimesi.
Mikä on sinun nimesi?
Mikä on nimesi?
Mikä sinun nimesi on?
Oletko valmis? Hyvä, mennään.
Mikä sinun nimesi on?
Mikä? Sinun pitää puhua…
Sinun pitää…
Kovempaa. -Jenny.
Kuinka vanha olet?
Seitsemän.
Minkä värinen mekkosi on? -Valmis!
Nosta.
Rigmor?
Niin?
Näetkö mitään?
En näe mitään.
Mutta vesi on noussut jo mahaani asti.
Vesikö?
Makaatko vatsallasi?
Rigmor?
Makaatko vatsallasi?
Joo. Täällä on paljon vettä.
Apua!
Menen sisään.
Onko kellään taskulamppua? -Tässä.
Eva?
Tulkaa, kaikki. Vanhemmat…
Löysitkö häntä? -En.
Seuratkaa minua saliin.
Pitääkö meidän olla täällä? -Pitää.
Tännepäin. Tulkaa saliin.
Voitteko kertoa vanhemmille… -Voin.
Kertokaa, minne lapset vietiin.
Jos jäämme tänne, saamme viestejä koululta.
Saamme tietää löydetyistä tytöistä.
Ja minne heidät viedään.
He löysivät nuoren tytön.
Hän on seitsemän.
Punainen mekko.
Hänet viedään Frederiksbergin sairaalaan.
Hänen nimensä on Jenny. -Jenny!
Hyvin tehty, kultaseni.
Hae äkkiä lisää viestejä.
Pikku Agnete on kahdeksanvuotias.
Hänet vietiin Fredriksbergin sairaalaan.
Harmaa mekko, punaiset sukat ja musta tukka.
Rigmor?
Rig… -Tulkaa. Seuratkaa minua tänne.
Apua!
Me tulemme!
Olemme täällä!
Olemme tulossa! Me tulemme!
Kuulitko, Rigmor?
Kuulitko tuon?
Rigmor?
Oletko siellä?
Olen.
Kuulitko tuon? Joku tulee hakemaan meitä.
Joku tulee.
Me tulemme!
Rigmor.
Rigmor!
Vesi nousee.
Vesi…
Tunnetko yhä sen allasi?
Se ulottuu jo melkein suuhun.
Voitko nostaa päätäsi?
Suuni on jo niin ylhäällä kuin saan sen.
Miten, Rigmor?
Jokin raudankappale meni leukani läpi -
ja nostaa päätäni.
Läpikö?
Ap…
Apua!
Olemme täällä alhaalla!
Olemme täällä! -Hei!
Olemme täällä! Auttakaa meitä!
Vesi nousee! Auttakaa!
Auttakaa, vesi nousee!
Hemmetti.
Hitto vie!
Lue se!
Lue jo!
Voisitko sinä lukea tämän?
Voitko auttaa lukemaan tämän?
Vaalea tukka, kahdeksanvuotias.
Keltaiset sukat.
Siniset… -Kovempaa!
Vaalea tukka, kahdeksanvuotias, keltaiset sukat ja sininen mekko.
Nora!
Henry!
Voi taivas!
Oletko sinä kunnossa?
Näitkö Rigmoria?
Näitkö häntä? -En.
Pitää mennä. -Missä hän on?
Henry!
Sisar Teresa.
Niin, Rigmor?
Luuletko, että Jumala pudotti kynän?
Luulen.
Kestääkö heillä vielä kauan?
Ehkä.
En tiedä.
Menemmekö me sitten taivaaseen?
Kyllä.
Me kaikki menemme.
Odottaako Jeesus meitä siellä?
Kyllä odottaa.
Aivan varmasti.
Kyllä odottaa.
Kellari täyttyy vedellä! He hukkuvat!
Hei.
Lapset ovat kellarissa.
Mitä? -Lapset ovat kellarissa.
Useimmat ovat siellä. -Entä vesi?
Mikä vesi? -Entä vesi?
Jensen!
Rasmussen!
Hakekaa pumput.
Tuokaa kaikki pumput, jotka löydätte. Äkkiä!
Vesi nousee liian nopeasti. -Vauhtia!
Nopeasti!
Me tulemme!
Hei, missä te olette?
Hei! Olemme täällä!
Olemme täällä alhaalla.
Minulla on letku veden pumppaamiseen. Annan sen sinulle!
Rigmor?
Rigmor!
Kuuntele. Työnnän sinulle letkun. Se pumppaa veden pois.
Kuuletko, Rigmor?
Se vie veden pois.
Rigmor?
Rigmor!
Rigmor…
Olemme tyhmiä.
Minä huusin hänelle.
Sanoin hänen kuolevan.
Sanoin sen viimeiseksi.
Koska hän ei syönyt puuroaan.
Koska hän ei syönyt…
Tarvitsen happea.
Onko sinulla ne viestit?
Onko viestiä Evasta?
Eva. Hän on vaaleatukkainen.
Ruskea takki, ruutumekko, keltaiset sukat ja hanskat.
Eva ei enää ole täällä.
Mitä tarkoitat?
Miksei ole?
Hän taisi mennä kotiin.
KUOLLEET AIKUISET
KATOLILAISET SISARET
OPETTAJAT
KUOLLEET LAPSET
Tekstitys: Petri Nauha