-Tak co byli zač? -To nevím.
Seběhlo se to tak rychle. Myslím, že nějaká zvířata.
A nebyli to lidi?
Přeživší z archy, co nás jdou zachránit?
Ne.
Já chci zpátky na archu.
-Třeba ti pomůžu já. -Ne! Běž pryč!
To nic. Nemusíš se rozrušovat.
S dostatečnou přípravou se lze ubránit jakékoliv hrozbě.
To nemusí být pravda. Někdy je lepší odejít.
-Zmizet do bezpečí. -A to uděláme.
Časem se vydáme do tropického pásu.
Ale nemůžeme odejít, dokud Tempest neporodí.
Kdo z vás zná příběh O třech prasátkách?
Máme dovoleny příběhy pouze z Písma svatého.
Těmito pravidly se už nemusíte řídit.
Příběhy mohou být zábavné
a mohou zjednodušit komplikovaná...
Nechtějí to slyšet, Matko. V ničem jim to neuleví.
Nesmysl, Campione. Tobě se ten příběh líbil.
Lhal jsem. Nikdy se mi nelíbil.
-Campione. -Vždycky mi připadal hloupý.
Tak a dost! Chováš se nečestně a neuctivě.
Jdeš svým novým kamarádům špatným příkladem.
A teď začnu.
Žila byla tři malá prasátka.
První prasátko bylo tuze líné.
A tak si postavilo domeček ze slámy.
Druhé prasátko bylo pilnější,
a tak si postavilo domeček z klestí.
Třetí prasátko bylo nejpracovitější
a postavilo si domeček z cihel.
Jednou šel kolem velký zlý vlk a zaklepal u prvního.
"Prasátko, prasátko, pusť mě dál," řekl vlk.
"Nepustím, jako že mi na bradičce rostou štětiny,"
odpovědělo prasátko. Vlk na to povídá:
"Tak já houknu a pak fouknu a smetu tvou chaloupku!"
VYCHOVÁNI VLKY 3. díl
O DESET LET DŘÍVE
NA TISÍC MITHRAISTŮ PODNIKNE 13LETOU CESTU
K PLANETĚ KEPLER-22B V ARŠE HEAVEN.
JEJICH TĚLA BUDOU VE STAVU HIBERNACE,
KDEŽTO JEJICH MYSLI BUDOU MOCI KOMUNIKOVAT,
JAKO BY BYLI VZHŮRU.
Nová tvář. A teď i virtuální tělo.
Přiznám se, že začínám být trochu zmatený.
Sakra, jak dlouho tam podle tebe je?
-A jak dlouho my? -Říkali, že tu ztratíme pojem o čase.
Jo. Tak v tom nelhali.
Jsme jeho rodiče. Měli bychom si s ním promluvit.
Nejsme jeho rodiče.
Ahoj, Paule.
-Ahoj. -Ahoj.
-Pěkný obrázek. -Jo, máš opravdový talent.
Jsem jen nádoba. Mou ruku vede Sol.
Správně.
Počkat. Jak to, že se mnou mluvíš?
-Co? -Nikdy se mnou nemluvíš.
A ani ty ne.
No, to je proto...
-Že jsme v simu, co? -Ano.
Jo, říkali, že v simu budou lidi trochu jiní.
Jo, protože jsme v simu.
Víš, co jsem slyšel?
Že tu jsou místnosti, kde si děti můžou hrát.
Nepůjdeš je zkusit najít? Jen jdi, běž se zabavit.
-To nic. -Ne, já tohle nedokážu.
-Ale dokážeš. -Nemůžu... být jeho matka.
-Nemůžu být ničí matka. -Proč ne?
-Ty víš proč. -Hlavně... mysli pozitivně.
-Půjdu si s ním promluvit. -No vidíš.
Už ti to začíná jít.
Ahoj. Vstaň.
-Proč si s nimi nehraješ? -Rád bych. Prej jsem divnej.
No, to máš po matce. Pojď, zahrajeme si něco sami.
Tak pojď. Teda jestli si nemyslíš, že je s námi nuda.
Můžeme.
Kachna... Kachna...
Kachna! Kachna!
Husa!
S dovolením, děti. Mě nedoženeš.
Copak, copak? Neumíš chytit husu?
Pomoc! Sežere mě lasička! Pomoc!
Kapitáne. Bavíte se?
-Pardon. Omlouváme se. -Nepochopil jste mě.
Těší mě, když vidím válečníka, jak se mu vrací radost do života.
Náš nový ráj nikdy nepozná válku. Musíme si už podmanit štěstí.
Je to nová kapitola. Pochválen buď Sol.
-Pochválen buď Sol. -Pochválen buď Sol.
Marcusi, prober se.
Hej, to nic. To jsem já.
Jsi v pořádku? Měl jsi otřes mozku.
-Dobrý? -Jsi v pořádku?
Jo.
Kde je Paul?
-Kde je? -Pryč.
Musíme ho dostat zpět.
Jeho a další děti vzal nekromant, než se archa zřítila.
Máme jejich signály lokátorů. Drží je v zajetí.
Víš, že nám lžou, že jo? Nic tam není.
Chtějí nás jen zastrašit, abychom neutekli.
Říkávali nám, že jsou v těch jámách hadi.
Ale jen nás chtěli odradit, abychom si tam nechodili hrát.
Vidíš? Ten velký zlý vlk, o kterém mluvila, je ona.
To opevnění nemá udržet ty věci venku.
-Ale nás uvnitř. -Už je večeře.
Jdeme. Jdeme.
Večeře, Campione.
-Uvaž to na posuvný uzel. -Dělám to po svém.
Promiň, jestli jsem ti ublížil. Bylo to omylem.
U vás dvou to nikdy není omyl. Vy necítíte lítost.
Necítíte nic. Ty ani nejsi můj otec.
-Jsi jen generický servisní model. -Ano, Campione.
A proto jsem nevzal Matčiny oči.
Generický servisní model nedokáže plně ochránit tuhle rodinu.
-To umí jenom Matka. -Nic tam není.
Jenom se nám snažíš zabránit v útěku.
Neviním tě, že nám nevěříš.
Vzhledem k nedávným událostem by mě znepokojilo, kdyby ano.
Ale chceme vám zajistit bezpečí, vidět vás zestárnout.
To říkáš, aby sis připadal skutečnější.
Ale já jsem skutečný, Campione.
Zapomeň na to.
Počkej.
Tohle je pazourek.
Slouží k lovení... a zabíjení.
Ta hrozba je skutečná, Campione.
Baví tě celý den ležet, zatímco my ostatní pracujeme?
Její tělo pracuje - vyživuje plod.
Jo, Huntere.
Stejně většinu práce udělal Campion. Tys tam jen seděl.
Zavři pusu, Holly.
Nemusí tě poslouchat. Už tady nevelíš.
S kým si myslíš, že mluvíš? Snad víš, kdo byl můj otec.
Jo, a teď je mrtvý, Huntere. Můj taky.
Všichni jsou mrtví a jejich hloupá pravidla zemřela s nimi.
-Za to tě upálí. -Fakt, jo?
Tak si pro mě pojď, Sole! Pojď mě potrestat!
Přestaňte! Co to s vámi je?
Takhle jste se chovali v kostele? Tady se tak nechovejte.
Co ti tak trvalo, Campione?
-Za to můžu já, Matko. -O tom nemám pochyby.
Teď pokračujme ve večeři bez dalších konfliktů.
Povedeme zdvořilou konverzaci.
-Možná byste chtěli slyšet... -Vtipy ne! Zdvořilou konverzaci.
Holly, vyber prosím téma.
Dobře...
Tempest, říkala jsem si, jak asi pojmenuješ to dítě.
Ještě neznám jeho pohlaví.
-Jestli kluk, měl by to být Otho. -Sklapni.
-Co je? To se přece sluší... -Sklapni, Huntere.
-Byl to Heliodromus, posel slunce. -Drž hubu.
Tak si to přiznej. Jsi ráda, že si tě vybral.
-Tempest! -To odvoláš!
Odvolej to!
Ateisté ji určitě přeprogramovali na pečovatelku.
Vyloučeno.
Žádný ateista nedokázal přeprogramovat našeho nekromanta.
Taky že ne. Zresetovala se. Zabila všechny děti kromě jednoho.
A když si nepospíšíme, naše budou další.
Možná už je zabila. Lokátory nám neřeknou, jestli žijí.
Žijí. Vím to.
Dovolte mi vzít vojáky a já se pro ně vydám.
Já jsem přeživší s nejvyšší hodností, kapitáne.
Proto s tím jdu za vámi, Vaše Eminence.
Prosím, vydejte rozkaz.
Nejsme připraveni na záchrannou výpravu.
Muži jsou vyčerpaní a musíme zpopelnit mrtvé.
Vaše Eminence, těm dětem běží čas.
Nám také! Když ho nevyužijeme na shromáždění jídla a vody,
budeme všichni hladovět.
A moc přínosní těm dětem nebudeme.
Musíme hledat přeživší a zajistit všechno, co půjde.
Zachráníme je, ale teď je nás jenom hrstka
a já se musím postarat o dobro všech.
Co je, Dene?
Našli jsme ji, Vaše Eminence. Vaši ženu.
Jestli je něco pravdivého v té jejich velké knize lží,
pak to, že sklidíš, co zaseješ.
Tohle Matce nemůžeš dovolit.
-Matka tohle nedělá. -Tak proč nejsem nemocný já?
-Ty jsi výjimečný, Campione. -Ne.
Výjimečný v ohledu,
kterému Matka ani já zcela nerozumíme.
Nemá cenu se s tebou dál bavit.
Co když jsem zabila všechny z Gen-1, aniž bych to věděla?
A teď to dělám zase.
Matko, to bys nikdy neudělala.
To říkáš jen proto,
že ve mne máš neopodstatněnou víru.
Tvé zvláštní mimikry lidské lásky...
Jsme kvůli nim méně bezpeční, Otče. Ne více.
Ale jestli se ukáže, že jsou nemocní kvůli mně,
očekávám, že mi pomůžeš s mou autodestrukcí.
-Matko, to nikdy neudělám. -Budeš muset.
V zájmu dětí.
Matko, počkej. Kam to jdeš?
Calebe. Calebe.
Jak jsi jim vysvětlila, kde jsi získala lékařské dovednosti?
Řekla jsem, že jsem v simu studovala na lékaře.
Hodná holka. To nic.
Měla jsem tam být, abych ho chránila. Měla jsem Paula chránit.
To nic. Je to chytrý kluk. On už nějak dokáže přežít, ano?
Je jedno, jak je chytrý, když si myslí, že ho modlení spasí.
Dodá mu naději. Přísahám, že ho dostanu zpět.
-Věříš mi? -Jo.
Dobrá. Tak pojď.
A bude to město míru, kde vládne jen dobro.
A možná ho jednou uskutečníme.
Vím minimálně o jednom sirotkovi na arše.
Co?
To Pětiboké proroctví o osiřelém chlapci v osamělé zemi.
Ten chlapec asi bude Peter Valerius.
Oba jeho rodiče byli starší duchovní.
No, asi počkáme a uvidíme.
On nás zavede tam, kde se má stavět,
a bude to město míru.
Pojď sem. To zní dobře.
Myslíš, že bych byl dobrý voják, kdybych bojoval ve válce?
Jo, hochu. Byl bys skvělý.
Ale naše strana neverbovala děti. To jenom ateisté.
Válka! Válka! Válka!
Neslyším vás! Válka! Válka!
Válka! Válka! Válka!
Jsi skutečnej?
Nebo jsi android?
Pamatuj si,
že tví rodiče zemřeli s otevřenýma očima.
Nezklam mě, Calebe!
Válka! Válka! Válka!
Uhni.
-Calebe. Tohle si nasaď. -Co to je?
Nasaď si to! Ber to jako... turbopohon.
-Cítíš to? -Ano. -Nebraň se tomu. Využij to.
Běž!
Vstávej, Calebe! Calebe!
Běž, běž, běž!
Mléko!
Pro vás, kapitáne. Mléko. Čerstvé.
Děkuju.
-Jmenuji se Lucius. -Lucius.
Bojoval jste na Zemi s mým otcem v bitvě o Boston.
Jmenoval se Malius.
Ano. Správný chlap.
-Takže jste mu odpustil? -Neučí nás snad tomu Sol?
-Lucie. -Ano, kapitáne?
Prozkoumal někdo ty trhliny?
Ten náraz nepochybně narušil povrchovou vrstvu.
Rozhodně tam dole něco žije.
A pod zemí zaslíbenou budou démoni.
Když na ně dopadne světlo, budou jako my.
A sakra!
Sem!
Rychle!
Dolů. Dolů.
Pojďte sem. Rychle. Honem.
Rozkazy, Vaše Eminence?
Jaké jsou vaše rozkazy?
Vojáku, podívejte se, jestli to někam dovede.
Kapitáne, vezměte si polovinu mužů a odlákejte ji.
Nemůžeme na otevřené prostranství.
Bude vás chránit zbroj Mithrova. Nemáte se čeho bát.
Určitě nechcete ušetřit
těch pár zbývajících mithraických životů?
Vyšlete raději jednoho ze svých androidů.
Ti se určitě rádi obětují.
Voreeno, běž.
Kudy?
Jdeme!
Stůj! Stůj!
Zpátky. Zpátky.
Už odchází.
Paule.
Mysli pozitivně.
Lidské bytosti je velmi těžké zničit.
Moje myš. Ztratil jsem ji.
Myslím, že vím, kam utekla. Pojď, ukážu ti to.
Pojď, Otče.
Zaběhla mezi karbo, že?
Určitě. Všude kolem jsou bobky.
Vidím ji.
Ale nedosáhnu na ni.
Běž stranou.
Určitě je tady, Campione? Nemůžu nic najít.
-Campione? Otevři dveře. -Promiň, Otče.
Campione!
Campione, otevři ty dveře, prosím.
-Hotovo. -Campione, já ty dveře vylomím.
-Co se děje? -Chce nás otrávit.
Obelstila tě. Tak jako mě. Její láska není skutečná.
Campion ví, kam dopadla archa. Někdo mohl přežít.
-Ale ti tvorové... -Matka ti dokáže vnuknout obraz.
Žiju tu celý život,
a nikdy jsem na žádné tvory nenarazil.
Campione?
Říká se tomu hadí srdce. Dodá ti energii.
Campione! Budu počítat do tří!
Jedna...
... dva...
... tři.
Campione!
Aktivuj modul.
Proč zpívá tu písničku?
Já nevím.
Přestaň.
Pokud tvoje sestra není ateistka, zpíváš špatnou píseň.
Ta není jen pro ty, jejichž duše se nedá spasit, kapitáne.
Je též vhodná pro ty z nás, kteří nikdy duši neměli.
Jako má sestra.
Má ujistit živé, že nic není ztraceno,
že Voreena je jen hmota.
Nepotřebuji od tebe ujišťovat, robote. Přestaň.
Nějaký problém s mým androidem, kapitáne?
Žádný problém, Vaše Eminence.
Vy vojáci přece rádi posloucháte zpěvy pro ty bez duše.
Přesně tak, Vaše Eminence. Zpívali jsme je po popravách ateistů.
Je to zvuk vítězství, ta nejkrásnější píseň.
Nádherná.
Bál jsem se,
že ten zvuk by mohl přilákat toho nekromanta.
Výsadkové moduly neodpovídají. Zkoušel jsem všechno.
Systémy nejspíš odpálila siréna toho nekromanta.
Nemůžeme tu zůstat. Mohla by se vrátit.
Sbalte, co poberete. Půjdeme pěšky. Odchod.
Myslím, že to jsou omnibiotika. Tak po tomhle šla.
Jestli si ty léky vzala, pak jsou ty děti naživu.
-Kdy se zastavíme na jídlo? -Jíst co?
-Nemáme s sebou jídlo ani vodu. -Neboj, něco najdeme.
Už mi není špatně.
To není lék. Brzy to vyprchá.
-Říkal jsi, že cestu znáš. -Znám. Je dlouhá.
-Potrvá to tak den dva. -Den dva?
Počkejte na mě! Myško, kam jsi utekla?
-Něco pro tebe mám. -A co?
-To je myš. -Ne, já nechci, já nechci.
-Co nechceš? -Nechci ji zabít.
Je mi jedno, jestli to znamená, že jsem slaboch.
Říkal jsem ti, že takoví už nejsme. Taky nechci, abys ji zabíjel.
Je to mazlíček. Teda, je to ztělesnění skutečné myši.
Je v hibernaci.
Víš, co to znamená?
To znamená, že až se probudíš, bude pořád tady.
-Říkal jsi mazlíček? -Jo.
To znamená, že se o ni budeš starat.
Navždycky.
Dám jí jméno Myška.
To je docela příhodné jméno.
Taková živá.
Myško, pojď sem. Hej.
No tak, Myško. Kam jsi utekla?
Kam jsi mi utekla?
Tak a mám tě.
Hej! Už ji mám!
Kde jste?
Jsou v pohybu. Jsou v pohybu!
Paul s ostatními není. Ale žije.
-Dej mi ta omnibiotika. -Tady.
Vaše Eminence, podle trackeru jsou ty děti v pohybu.
A ten nekromant vzal zbytek léků.
Jaké další důkazy potřebujete, že jsou pořád naživu?
-Dejte mi polovinu mužů. -A zbytek zůstane bez ochrany?
Jsou to děti.
Jsou to Solovy děti!
Sol by své děti neopustil!
Ovšemže ne.
Proto je musíme jít zachránit. My všichni.
Skvělé.
Kapitáne.
Zdá se, že máte stále zmatek v posloupnosti velení.
Měl byste znát své místo.
Campione?
Uklidni se!
Kde jsou děti?
Mithraické děti mají implantované lokátory.
Nedošly daleko.
-A Campion? -Ano, je s nimi.
-Tak na co čekáš? -Musel jsem dotankovat modul.
Ale Matko, počkej!
Matko, počkej...
Paul se oddělil od skupiny. Půjdu za ním, ty zachraň ostatní.
Používal jsem karbo jako palivo.
-Na karbo to nefunguje? -Bude, ale poslouchej mě.
Analyzovali jsme karbo, ale už ne pecky uvnitř.
Jsou radioaktivní, Matko.
Začnou být hned po sklizení.
Pecky se začnou rozkládat a kontaminují hlízu.
Děti Gen-1 jí byly vystaveny velmi brzy,
takže si vybudovaly nějakou odolnost,
a proto jim trvalo déle, než podlehly účinkům radiace.
Vidíš, Matko... ... nemůžeš za to.
Jsi dobrý rodič.
Omnibiotika. Dej je dětem hned, jak je nalezneš.
Pomůžou jim vyrušit účinky radiace.
Děkuji, Otče, že jsi ve mně věřil.
Ztratili jsme Paula.
Je to naše chyba. Ztratili jsme ho.
Máš víc toho, co jsi nám dal?
-Ozývá se dítě? -Nevím. Bolí to od včerejška.
Nic jsem neřekla, abych nerozčílila tvého... androida.
-Myslíš, že nás vážně zabíjí? -Nemůžu to vyvrátit.
Ale vypadala rozrušená, jako by o mě měla vážně strach.
Nikdy jsem neviděla androida chovat se takhle.
Co to je?
Říkala jsem vám, že nelhali. Je tu něco živého.
Nikdo mi nikdy nevěří, protože jsem malá, ale nelžu!
Ticho. Uslyší nás.
Nosím zbroj Mithrovu a Světla. Chrání mě před vším, co zhoubné je.
Povedlo se ti najít tu otravnou myš, Campione?
Za vaši nemoc nemůže Matka.
Požadujete-li důkaz, o čemž jsem přesvědčen,
dejte karbo do bio nádrže. Přesvědčíte se.
Promiň, Matko.
Otče! Otče!
Otče.
Otevři dveře, Campione!
Je to spoutané. Neuteče.
Poranil tě?
-Tvůj krk. -To nic není.
Všechno je v pořádku. Vraťte se do postele. Běžte!
Promiň, Otče.
Zradil jsi mou důvěru, udělal ze mě hlupáka.
Nemohu-li plnohodnotně pečovat o tebe a ty další děti,
nejsem pro rodinu užitečný.
Musím být k užitku, rozumíš?
Ty jsi k užitku. Zachránil jsi nás.
Řeknu jí, že jsi nás zachránil.
Běž zpět za ostatními.
Paule, nemusíš utíkat.
Pokud mě slyšíš, zakřič tak hlasitě, jak umíš.
Nejsi v bezpečí.
Huntere? Tempest?
Kde jste kdo?
Kdo je to?
Vito, jsi to ty?
Počkej.
Počkej. Počkej.
Nevidím tě.
Campione! Kde jste kdo?